Juurihoidetun hampaan proteettinen restaurointi ja siihen liittyvä kliininen potilastyö - Laurila, Aleksi (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2017)
Tässä kirjallisuuskatsauksessa käsitellään juurihoidetun hampaan proteettista restauraatiota eri menetelmin lähes intaktiin hampaaseen, erittäin suurta restauraatiota vaativaan tai näiden välimuotoon. Käytännössä tämä tarkoittaa vain pientä paikkaa tai täysin uuden kruunun rakentamista juurihoidettuun hampaaseen. Lisäksi vertaillaan eri hoitomuotoja ja niiden kestävyyttä. Kirjallisuuskatsauksen lähteinä on käytetty PubMed-tietokannan julkaisuja, kiinteän protetiikan oppikirjoja, sekä yhtä väitöskirjaa kyseiseen aiheeseen liittyen. Käytetyt lähteet valittiin niiden asiasisällön perusteella, jotka sisälsivät tutkimuksia tai katsauksia juurihoitoon liittyvistä erilaisista juurikanavanastoista, kruunuista ja täytteistä, sekä niissä käytetyissä materiaaleista. Huomioon otettiin myös restauraation kestävyys. Tutkielman lopussa on kliininen potilastyö ja sen suorituksen vaiheet. Hampaiden juurihoidot ovat erittäin yleisiä nykypäivänä. Ongelmana ei pidetä itse juurihoitoa vaan sen jälkeistä hampaan restauraatiota siten, että hampaasta tulee purennassa kestävä, palauttaa hampaan funktion, ja johon potilas on itse tyytyväinen myös monen vuoden jälkeen. Nykypäivänä hoitomuotoja ja koulukuntia käytetyistä hoidoista on paljon ja ne vaihtelevat eri maiden välillä ja jopa niiden sisällä. Yhä enemmän potilaan omat resurssit vaikuttavat lopulliseen ratkaisuun merkittävästi, jolloin ei välttämättä päästä parhaaseen mahdolliseen lopputulokseen. Lisäksi perusterveydenhuollon resurssit ovat rajalliset, jolloin on tyydyttävä parhaaseen mahdolliseen, mutta halvempaan ratkaisuun, vaikka hammaslääkärit mieluimmin tekisivät kestävämpiä ratkaisuja. Yksityisten hammaslääkäreiden resurssit ovat lähes rajattomat, jolloin vain potilaan resurssit ovat rajana. Tavoitteena on tehdä esteettisesti kaunis ja kestävä hammas. Kestävyyteen vaikuttaa se mistä hampaasta on kyse, jäännöshampaiston kunto, purentavoimat ja niiden suunnat, restauraation laajuus ja käytetyt materiaalit. Aina tulee ottaa huomioon koko hampaisto ja miten se kokonaisuudessa tulee toimimaan, jolloin vain yhden hampaan hyvä restauraatio ei aina ole järkevää. Lopullisen restauraation tarkoitus on suojata hammasta ja sitä ympäröiviä kudoksia uusintainfektioilta, vahvistaa jäännöskudosta ja minimoida frakturariskit, stabiloida hammas purentaan, kosmeettinen lopputulos ja karieksen ehkäiseminen. Lopullinen restauraatio määräytyy hampaan jäännöskudoksen määrän ja sijainnin mukaan.