Positiivisen pedagogiikan merkitys lapsen itsetunnon kehityksessä varhaiskasvatuksessa - Hiukkamäki, Noora (My University, 2026)
Tässä kandidaatintutkielmassa tarkastellaan, miten positiivinen pedagogiikka ja Martin Seligmanin PERMA-teoria voivat tukea lapsen itsetunnon kehitystä varhaiskasvatuksen arjessa. Itsetunto nähdään sisäisenä kokemuksena omasta arvokkuudesta ja osaamisesta, joka rakentuu vuorovaikutuksessa ja varhaisissa kokemuksissa. Positiivinen pedagogiikka korostaa lapsen vahvuuksien tunnistamista, myönteisiä tunnekokemuksia ja turvallisia ihmissuhteita, jotka kaikki tukevat itsetuntoa. PERMA-teoria koostuu viidestä osa-alueesta: myönteisistä tunteista (positive emotions), uppoutumisesta (engagement), ihmissuhteista (relationships), merkityksellisyydestä (meaning) ja onnistumisen kokemuksista (accomplishment). Nämä osa-alueet tarjoavat viitekehyksen lapsen hyvinvoinnin ja itsetunnon tukemiselle varhaiskasvatuksessa. Tutkielma esittelee, miten jokainen osa-alue voi näkyä käytännön kasvatustyössä ja millä tavoin ne vahvistavat lapsen käsitystä itsestään. Tutkimus toteutettiin kuvailevana kirjallisuuskatsauksena, ja sen tavoitteena oli koota ja jäsentää olemassa olevaa tietoa aiheesta. Tulosten perusteella kasvattajan sensitiivinen, kannustava ja läsnä oleva työote on keskeisessä roolissa lapsen itsetunnon rakentumisessa.

This bachelor’s thesis examines how positive pedagogy and Martin Seligman’s PERMA theory can support the development of a child’s self-esteem in the everyday context of early childhood education. Self-esteem is understood as an internal experience of one’s own worth and competence, which is shaped through interaction and early experiences. Positive pedagogy emphasizes the recognition of children’s strengths, positive emotional experiences, and secure relationships, all of which contribute to the development of self-esteem. PERMA theory consists of five elements: positive emotions, engagement, relationships, meaning, and accomplishment. These elements provide a framework for supporting children’s well-being and self-esteem in early childhood education. The thesis illustrates how each element can be reflected in everyday educational practices and how they strengthen a child’s self-concept. The study was conducted as a descriptive literature review, aiming to compile and structure existing knowledge on the topic. The findings highlight that an educator’s sensitive, encouraging, and present approach plays a key role in the development of a child’s self-esteem.
Keywords: varhaiskasvatus; itsetunto; positiivinen pedagogiikka; kasvattaja; lapsen kehitys; PERMA-teoria; hyvinvointi