IFRS:N MUKAAN ARVOSTETUN LIIKEARVON TILINTARKASTUS CASE-TOIMEKSIANNOISSA - Saura, Ilkka (fi=Turun yliopisto. Turun kauppakorkeakoulu|en=University of Turku. Turku School of Economics|, 2017)
Liikearvo voidaan määritellä IFRS-standardien mukaan laaditussa tilinpäätöksessä monimutkaiseksi arvioksi. Liikearvoksi kirjataan yritysjärjestelyjen yhteydessä käyvän arvon kohdistusten jälkeinen osuus kauppahinnasta, joka edustaa tulevaisuudessa yritysjärjestelyn myötä saavutettavia synergiaetuja. Liikearvon arvostus perustuu joko markkina- tai yhteisölähtöiseen vuosittain laadittavaan arvonalentumistestaukseen. Case-tilintarkastustoimeksiantojen kohdalla sovellettiin yhteisölähtöistä käyttöarvomenetelmää, joka on useasti käytetty menetelmä, koska liikearvon markkinanoteerausta, joka on markkinalähtöisen menetelmän lähtökohta, ei usein ole saatavilla. Liikearvon arvonalentumistestausta on kritisoitu merkittävästi, koska arvonalentumistestauslaskelmat laativan toimivan johdon on mahdollista käyttää harkintaansa laskelmia laatiessaan. Monimutkaisena arviona, joka voi sisältää johdon opportunistisia oletuksia, sen merkitys tilintarkastuksessa on merkittävä. Etenkin Yhdysvalloissa tilintarkastajia on kritisoitu puutteellisesta arvonmääritysosaamisesta monimutkaisten käyvän arvon ja muiden estimaattien tarkastuksessa. Tutkielman tarkoitus on selvittää case-tutkimuksen menetelmin, miten kahdessa case-tilintarkastustoimeksiannossa liikearvon arvonalentumistestauksen tarkastus on järjestetty, miten tilintarkastaja muodostaa käsityksensä liikearvon arvostuksesta ja, miten sen arvostuksesta tehtävä johtopäätös muodostuu. Tutkielman tulos osoittaa, että liikearvon arvonalentumistestauksen tarkastuksessa on erotettavissa oma prosessinsa. Tämän prosessin lopputuloksena tilintarkastaja teki johtopäätöksensä liikearvon arvostuksesta tilinpäätöksestä. Liikearvon tarkastaminen vaikutti olevan vakiintunut käytäntö, vaikkakin erään liittyy johdon harkinnanvaraisuutta ja erä määritellään toimeksiannoissa merkittäväksi riskiksi. Tarkastustoimenpiteet kohdistuvat pääsääntöisesti laskelman laatineen toimivan johdon laskentaprosessiin ja kassavirtaennusteiden oletusten haastamiseen. Lopulta kassavirtaennusteet ovat johdon paras arvio tulevaisuuden kassavirroista, joita on mahdotonta tarkastaa niin, että niistä voitaisiin olla täysin varmoja.