Lastensuojelun johtaminen julkisessa keskustelussa : "Nykyiset taloudelliset resurssit riittäisivät varsin hyvin laadukkaan lastensuojelun järjestämiseen" - Fagerholm, Jenna (My University, 2020)
Lastensuojelu on 2020-luvulle tultaessa kriisissä ja suurien muutospaineiden alla. Lastensuojelun sosiaalityöntekijöiden vaihtuvuus on suurta, työpahoinvointi yleistä ja asiakasmäärät pahimmillaan yli puolet suositeltua suurempia. Nykypäivän julkista keskustelua hallitsee erilaiset tehokkuusvaatimukset sekä asiakkaiden moninaistuvat tarpeet ja niihin vastaaminen. Lastensuojelun koordinointi ja organisointi ontuu niin kuntatasolla kuin valtakunnallisestikin. Kunnat ovat pulassa lastensuojelun menojen, reunaehtojen ja palveluiden laadukkuuden ja oikea-aikaisuuden kanssa, ja valtakunnallisesti hyvää tutkittua tietoa ei kyetä valjastamaan osaksi laajempia toimintamalleja ja yhtenäisiä rakenteita. Lastensuojelutyö, sen tekijät ja ennen kaikkea sen asiakkaat ovat vaarassa, ellei palveluja pystytä kehittämään nopeasti. Myös valmisteilla oleva sosiaali- ja terveyspalveluiden kokonaisuudistus tulee muuttamaan palveluita radikaalisti. Tässä Pro gradu -tutkielmassani käsittelen johtamisen vaikutusta lastensuojelun nykytilaan. Miten lastensuojelun johtajuus näyttäytyy Helsingin Sanomien pääkirjoituksissa? Millaisia johtajuuden viitekehyksiä lastensuojelun johtamisesta on löydettävissä? Toteutan tutkielmani ohjauksellisessa yhteistyössä Varsinais-Suomen sosiaalialan osaamiskeskus Oy Vasso Ab:n kanssa. Tutkimus on temaattinen sisällönanalyysi, jossa STM:n selonteot ja raportit toimivat perustana viidelle johtajuuden viitekehykselle. Viitekehykset ovat talouden johtaminen, tiedolla johtaminen, osaamisen ja henkilöstön johtaminen, monialainen ja monialaisuuden johtaminen sekä asiakasprosessien johtaminen. Analyysin aineistona toimivat Helsingin Sanomien lastensuojelua käsittelevät pääkirjoitukset. Lastensuojelusta puhutaan pääasiassa ongelmakeskeisesti, ja ratkaisuja ongelmiin esitetään harvoin. Julkisessa kirjoittelussa painottuu talouden johtaminen, joka peräänkuuluttaa resurssien uudelleenmitoitusta sekä -organisointia. Johtajuus paikantuu kuntatasolle – kunnalla nähdään olevan mahdollisuuksia muuttaa asiatiloja, mutta toisaalta myös suuri vastuu nykyisistä ongelmista. Pääkirjoituksissa ääneen pääsivät lähinnä sosiaalityön ulkopuoliset asiantuntijat. Julkisessa keskustelussa lastensuojelua eivät johda sosiaalityöntekijät tai heidän esimiehensä, vaan kuntataloudesta päättävät tahot. Suurin tarve lastensuojelussa on talouden tasapainottaminen ja talousosaamisen lisääminen. Substanssiosaaminen ei näyttäydy pro gradu -työssä merkittävänä tekijänä lastensuojelun johtamisessa tai sen kehittämisessä.
Keywords: Lastensuojelu, Johtaminen, Talousjohtaminen, Tietojohtaminen, HelsinginSanomat, Media