”Ei tarvetta alistua” : Valtasuhteet Manuel Puigin romaanissa Hämähäkkinaisen suudelma - Lehtinen, Sami (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2017)
Valta on monimutkainen ja mielenkiintoinen ilmiö, joka koskettaa meitä kaikkia tavalla tai toisella. Vallalla on tapana muuttaa muotoaan ja vaihtaa painopistettään. Valtasuhde voi vallita kahden ihmisen välillä, tai siinä voi olla kyse instituutiosta, joka valvoo yksilöitä ja pyrkii vaikuttamaan näiden toimintaan. Valtasuhteet merkitsevät ja leimaavat ihmisiä, ja tarjoavat rooleja ja subjektipositioita. Normin mukaiseen enemmistöön kuuluvalla kansanosalla on valtaa yli toiseuden edustajien, kuten vaikkapa sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen. Tutkielmani käsittelee valtasuhteita argentiinalaisen kirjailijan, Manuel Puigin, neljännessä romaanissa, Hämähäkkinaisen suudelma (El beso de la mujer araña, 1976). Tarkastelen teoksen valtasuhteita seksuaalis-sukupuolisten roolien, tilaan liittyvien ilmiöiden ja asetelmien, sekä tietoon ja tietämiseen lomittuvien aspektien kautta. Tutkielma tarkastelee erilaisia teoksessa ilmeneviä valtasuhteita ja sitä, miten ne vaikuttavat teoksen sisäisiin tapahtumiin. Osa teoksen valtasuhteista liittyy päähenkilöiden väliseen suhteeseen, osa yksilö-yhteiskunta -jaotteluun, osa puolestaan kirjoittajan valtaan ja teoksen alaviitteisiin. Etenkin kielellä on tärkeä osuus valtasuhteissa. Valta ilmenee teoksessa monella eri tapaa, mikä mahdollistaa laajamittaisen perehtymisen aiheeseen. Tutkielma osoittaa, että valta on erityisen monimuotoinen ilmiö, mutta sitä on mahdollista tulkita ja tarkastella analyyttisesti. Esimerkiksi vankiselliä ei kuvailla teoksessa paljoakaan, mutta panoptisuuden käsitteen kautta on mahdollista ymmärtää, millaisia valvonnan ja tarkkailun mekanismeja paitsi vankilassa myös yhteiskunnassa vallitsee. Tietoa käsittelevä osio näyttää, että symbolisella kielellä on keskeinen funktio valtasuhteissa. Symbolisella kielellä voidaan vihjailla ja manipuloida toisen osapuolen huomaamatta. Symbolinen kieli on piilossa, mutta löydettävissä. Ehkä olennaisin tutkimustulos on se, että useat Hämähäkkinaisen suudelmassa esiintyvät valtasuhteet ovat luonteeltaan ”pervoja”, ja että valtasuhteiden monimuotoisuutta on mahdollista kuvata transsukupuolisuuden kautta. Valta ja transsukupuolisuus toimivat toistensa käsitteellisinä vertailukohteina, sillä molemmat ovat eräänlaisessa liminaali- eli liukumatilassa, ja molemmat tulevat oleviksi performanssin kautta. Uskonkin, että valtasuhteita voidaan ymmärtää transsukupuolisuuden ja transsukupuolisuutta valta-analyysin kautta. Hämähäkkinaisen suudelma on moniääninen ja selkeän dialoginen romaani, joka tarjoaa mahdollisuuden monipuoliseen tarkasteluun valtasuhteiden näkökulmasta. Teoksen valtasuhteet ovat eräänlainen verkko, joita salaperäinen hämähäkkinainen kutoo.