ADHD:n ja suoliston mikrobiston yhteys - Sarlund, Eris (My University, 2026)
ADHD (attention deficit hyperactivity disorder) eli keskittymisen ja tarkkaavaisuuden häiriö on yleinen mutta vielä puutteellisesti tunnettu neuropsykiatrinen häiriö. Sillä on periytyvyyttä, mutta kaikkia aiheuttavia riskitekijöitä ei vielä tunneta. Suoliston mikrobistolla on jo havaittu yhteys muihin neurologisiin ja psykiatrisiin sairauksiin ja häiriöihin, joten sen mahdollista roolia ADHD:n aiheuttajana tai oireiden vakavuuteen vaikuttavana tekijänä on syytä tutkia. Mekanismeja, joilla suoliston mikrobisto voi potentiaalisesti vaikuttaa ADHD:hen, on esimerkiksi tulehdustilan ja immuunivasteen säätely, mikrobien aineenvaihdunnasta syntyneet lyhytketjuiset rasvahapot, sekä välittäjäaineet ja niiden esiasteet suolistossa. Mikrobiston koostumusta ADHD:ssa on tutkittu jonkin verran, mutta tutkimustulokset ovat osin ristiriitaisia. Joissain on tullut esiin monimuotoisuuden vähentymistä ADHD:ssa verrattuna kontrolliin, ja joissain on noussut ADHD:ssa lisääntyneitä ja vähentyneitä lajeja, mutta osassa erot eivät ole olleet merkittäviä. Tähän hajontaan voi vaikuttaa tutkimusmenetelmälliset erot ja eri lajien keskinäisten ekologisten suhteiden huomioimattomuus. Varhaista suoliston mikrobistoa muovaavista tekijöistä monet korreloivat myös myöhemmän ADHD:n riskin kanssa, esimerkiksi synnytystapa, varhaislapsuuden antibioottikuurit sekä onko ruokittu rintamaidolla ja kuinka kauan. Lisäksi liikuntaa, erilaisia ruokavaliomuutoksia sekä lisäravinteita on tutkittu apukeinona ADHD:n oireisiin, ja näillä kaikilla on havaittu myös vaikutusta suoliston mikrobistoon. On siis mahdollista, että näiden interventioiden vaikutus tapahtuisi ainakin osittain suoliston mikrobiston välityksellä. ADHD itsessään aiheuttaa myös haasteita syömisen kanssa, kuten nirsoutta ja syömishäiriöitä, jotka vaikuttavat ravitsemuksen kautta suoliston mikrobistoon, joka saattaa vaikuttaa jälleen ADHD:n oireisiin. Probiooteista ja synbiooteista on lupaavia tuloksia ADHD:n oireiden lievittämiseen, mikä jälleen tukee teoriaa suoliston mikrobiston ja ADHD:n yhteydestä. Tulevaisuudessa ADHD:n ja suoliston mikrobiston vuorovaikutussuhdetta kannattaa tutkia lisää, sillä mikrobit voisivat osittain selittää ADHD:n periytyvyyttä ja kehittymistä sekä siihen auttavien lääkkeettömien interventioiden tehoamisen mekanismia. Monet eivät voi käyttää lääkkeitä ADHD:hen tai eivät saa niistä riittävää vastetta, joten vaihtoehtoiset täydentävät hoitomuodot ovat tarpeellisia. Tutkimuksissa olisi hyvä huomioida aiempaa enemmän etenkin mikrobiston ekologisia suhteita, ADHD:n yleisiä komorbiditeetteja sekä oireiden heterogeenisyyttä tuloksiin vaikuttavina sekoittavina tekijöinä. Bakteerien metaboloimat SCFA:t kuten butyraatti, PUFA:t kuten omega-3, sekä näiden molempien tulehdusta hillitsevät ominaisuudet ovat erityisen lupaavia tutkimuskohteita suoliston mikrobiston ja ADHD:n oireiden yhteydestä. Myös probioottien tehokkuuden keskinäinen vertailu ADHD:n oireiden vähentämiseen tarvitsee lisätutkimusta.
Keywords: aktiivisuuden ja tarkkaavaisuuden häiriö, ADHD, suoliston mikrobisto