RIESASTA RESURSSIKSI : hulevesien hallinta kasvien ja kasvualustojen avulla - Karulinna, Marika (My University, 2020)
Hulevedet ovat tiivistyvässä kaupunkirakenteessa koko ajan kasvava huolenaihe, johon halutaan vaikuttaa kestävillä ja edullisilla ratkaisuilla. Hulevesistä muodostuu ongelma yleensä vain kaupunkialueilla, joissa läpäisevää pintaa on vähän sataneeseen vesi- ja lumimäärään nähden. Kun vesi ei pääse imeytymään maahan, se tulvii kaduille ja saattaa kuormittaa tarpeettomasti viemäriverkostoa. Hulevesiasiat ja hydrologinen kierto ovat myös ilmastonmuutoksen vaikutuspiirissä, ja hulevesien kestävä hallinta on näin ollen myös ilmastonmuutokseen ja sen seurauksiin varautumista. Hulevesien määrän lisäksi ongelmana on myös vesimassojen vesistöihin mukanaan kuljettamat ravinteet ja epäpuhtaudet. Vuosina 2016-2018 tutkittiin Luonnonvarakeskuksen astiakokeessa, miten hulevesien määrään ja ravinnepitoisuuteen voidaan vaikuttaa istutusten kasvilajivalinnoilla ja viherrakentamisessa käytettävien kasvualustojen avulla. Tutkimuksessa oli mukana seitsemän eri kasvilajia, nurmiseos ja pelkkä kasvualusta. Kasvualustoja oli kaksi; hiekkapitoinen ja vähäravinteinen kasvualusta, ja sama kasvualusta, johon oli sekoitettu biohiiltä. Tutkittavia astioita oli yhteensä 90 kappaletta. Hulevesikastelut toteutettiin matalaravinteisella keinohulevedellä kahdesti kesän 2018 aikana; kasvukauden alkupuolella ja lopuksi. Tulokset ovat lupaavia varsinkin hulevesimäärien osalta. Rantatyräkki, viiltosara ja korpikaisla käyttivät vettä erittäin tehokkaasti, ja valumamäärät jäivät hyvin pieniksi. Ravinteiden osalta tulokset vaihtelivat. Kaikki lajit pidättivät fosforia hyvin, ja myös biohiilen havaittiin vaikuttavan fosforipäästöihin merkittävästi. Typen osalta eroja oli lajien ja kasteluajankohtien välillä, kaikkien lajien kyky pidättää typpeä oli parempi kasvukauden loppupuolella. Muutaman yksittäisen lajin perusteella ei voida antaa yleispäteviä ohjeita hulevesikohteiden viherrakentamiseen. On kuitenkin perusteltua suositella kiinnittämään huomiota kasvilajivalintoihin, sillä alueilla, joilla hulevesikuormitus on suurta, vesi-intensiivisten lajien käyttö on järkevää. Biohiilen käyttö maanrakennuksessa on perusteltua sellaisissa kohteissa, joissa fosforin ja liikennepäästöjen pitoisuus hulevesissä on suuri. Varmaa on kuitenkin, että viherrakentaminen tarjoaa paljon mahdollisuuksia hulevesiongelmien ratkaisuun.
Keywords: Hulevesi, viherrakentaminen, kaupunkiekologia, ilmastonmuutos, varautuminen