Edustustekoja Suomesta: Eduskunnan täysistuntopuheet, ulkosuomalaisasiat, vaalilupaukset ja hallitusohjelmat - Makkonen, Kimmo (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2026)
Väitös analysoi suomalaisessa politiikassa tehtyjä edustustekoja useista näkökulmista monin menetelmin. Keskeisimpiä tutkimusaineistoja ovat eduskunnan täysistuntokeskustelut, puolueiden vaaliohjelmat ja hallitusohjelmat. Väitöksen neljää artikkelia yhdistää kokonaistutkimuksellinen ote ja tavanomaista laajempien aineistojen analyysi: kaikki tutkittujen ajanjaksojen tapaukset sisällytettiin aineistoihin. Tavoitteena on huomioida poliitikkojen arkisen työn tuottamat lukuisat edustusteot pitkiltä ajanjaksoilta. Ensimmäinen artikkeli antaa LDA-aihemallinnukseen perustuvan kokonaiskuvan eduskunnan suomenkielisistä täysistuntokeskusteluista valtiopäivävuosina 1999–2014. Artikkelin aineisto koostuu eduskunnan pöytäkirjojen 181 539 täysistuntopuheenvuorosta, ja LDA-malli tuottaa informaatiota eri aiheiden osuuksista kussakin puheenvuorossa. Analyysi vastaa kysymykseen, mistä eduskunta keskus teli tuolloin. Näin saadaan tietää, mitkä aiheet saivat osakseen edustustekoja puheen vuorojen muodossa. Esitämme uutena metodisena sovellutuksena osuuskorrelaatiokertoimien käytön LDA-aiheiden yhdessä esiintymisen analyysiin. LDA:n laskennassa aiheet oletetaan toisistaan riippumattomiksi, mutta jaottelemalla aineistoa metadatan perusteella voidaan löytää aiheiden yhteyksien eroavuuksia aineiston eri osissa. Näin havaittiin, että eduskunnan täysistunnoissa kolmena vaalikautena 1999–2010 kunta-aiheen yhteydessä esiintyi budjettiaiheista puhetta, mutta vaalikaudella 2011–2014 yhteys vaihtui demokratia-aiheiseen puheeseen. Lisäksi esitämme luokituksen, jolla ihmisarvioitsijat voivat vertailla LDA-aiheiden mallintamisen laadukkuutta, ja vertailemme luokituksia laskennalliseen CV-koherenssi-laadukkuuslukuun. Toisen artikkelin tutkimuskysymys on, missä määrin ulkomailla asuvia Suomen kansalaisia on edustettu kotimaan politiikassa. Analyysi perustuu täysistuntokeskusteluihin, kansanedustajien valtiopäivätoimiin ja valtiopäiväasiakirjoihin useilta vuosikymmeniltä. Tutkimuskirjallisuuteen pohjautuen rajaan, mitkä ovat keskeisimpiä ulkosuomalaisasioista, ja analysoin, kuinka ne ovat olleet esillä, kun ulkosuomalaiset on mainittu lainsäädäntötyössä. Tällaiset edustusteot osoittautuivat niukkalukuisiksi lukuun ottamatta muutamia poikkeuksia, kuten kaksoiskansalaisuutta tai kirjeäänestystä käsitelleet täysistuntokeskustelut. Ulkomailla asuvia kansalaisia edustivat Suomessa vain muutamat kansanedustajat toisinaan, ja edustusteot jakautuivat tasaisesti eri puolueiden kesken. Väitöksen kolmannessa artikkelissa analysoimme 29.5.2015–6.6.2019 toimineen Sipilän hallituksen puolueiden vaaliohjelmissaan tekemien vaalilupausten toteutumista. Tutkimus perustuu lupausedustamisen teoriaan, jonka mukaan kansalaiset palkitsevat tai rankaisevat puolueita sen mukaan, miten ne ovat toteuttaneet vaalilupauksensa, huomioiden samalla, mitä tulevalle kaudelle luvataan. Kansainvälisen vertailevan vaalilupaustutkimuksen käytäntöjen mukaisesti rajaamme aineiston sellaisiin vaalilupauksiin, jotka ovat niin täsmällisesti muotoiltuja, että niiden toteutuminen on todennettavissa. Havaitsimme, että hallitusvastuussa kokeneet puolueet keskusta ja kokoomus toteuttivat enemmistön vaalilupauksistaan ainakin osin, mutta perussuomalaisilla toteutettujen vaalilupausten osuus jäi huomattavasti vähäisemmäksi. Keskustan ja kokoomuksen kohdalla vaalilupausten toteutuminen vastasi Länsi-Euroopan demokratioissa tavallista tasoa, mikä osoitti, että puolueet suhtautuvat vaalilupauksiinsa vakavasti ja toteuttavat niistä merkittävän osan. Neljäs artikkeli yhdistää hallituskoalitiotutkimuksen ja vaalilupaustutkimuksen teorioita. Analyysi perustuu vuosien 2011, 2015 ja 2019 eduskuntavaaliohjelmissa esitettyihin vaalilupauksiin. Tutkimuskysymyksenä on, mitkä tekijät selittävät tilastollisesti vaalilupauksen todennäköisyyttä tulla sisällytetyksi hallitusohjelmaan. Analyysi perustuu koalitionmuodostusteorian käsitteisiin salienssi ja preferenssien tangentiaalisuus, joista kummallakin on regressioanalyysin mukaan yhteys sisällyttämistodennäköisyyksiin. Lisäksi analysoimme tapoja, joilla vaalilupaus voidaan sisällyttää hallitusohjelmaan, ja tuotimme aiempaa tarkemman sisällyttämisluokituksen, joka huomioi myös mahdollisuuden mainita vaalilupaus hallitusohjelmassa kuitenkaan sitoutumatta sen toteuttamiseen. Myös hallitusohjelmakirjaus on tulkittavissa edustusteoksi, sillä se on tärkeä vaihe kohti vaalilupauksen toteuttamista. Kokonaisuudessaan väitös avartaa käsitystä poliitikkojen tekemän edustustyön laajuudesta ja vaalilupausten toteutumisen kohdalla antaa arvostusta puolueille, jotka kompromissien välttämättömyydestä huolimatta tekevät, mitä lupaavat. Analysoimalla mittavia aineistokokonaisuuksia väitöstutkimus auttaa hahmottamaan edustustekojen suurta kirjoa jokapäiväisessä politiikassa Suomessa.

Representations from Finland: Parliamentary plenary speeches, expatriate Finnish affairs, electoral pledges and coalition agreements The dissertation analyses the acts of representation in Finnish politics from several perspectives and using many methods. The most important research data are parliamentary plenary debates, party election programmes and coalition agreements. The four articles of the dissertation are united by a comprehensive research approach and an analysis of extensive data: all relevant cases from the studied periods were included in the materials. The aim is to take into account the numerous acts of representation produced by politicians in their everyday work over long periods. The first article provides an overall picture of the Finnish-language plenary de bates in Eduskunta during the parliamentary years 1999–2014, based on LDA topic modelling. The data consists of 181 539 plenary speeches in the Parliament's minutes, and the LDA model provides information on the proportions of different topics in each speech. The analysis answers the question of what the Parliament was discussing at the time. This allows us to find out which topics received representation in the form of speeches. As a novel methodological approach, we present the use of compositional correlation coefficients for the analysis of the co-occurrence of LDA topics. In the calculation of the LDA, the topics are assumed to be independent of each other, but by disaggregating the data on the basis of metadata, differences in connections can be found in different parts of the data. Thus, it was observed that in the plenary sessions of the Parliament during the three electoral periods 1999–2010, budget-related speech occurred in connection with the topic of municipalities, but in the electoral period 2011–2014, the connection changed to democracy-related speech. In addition, we present a classification by which human evaluators can compare the quality of LDA models, and we compare these classifications with the computational CV coherence quality figure. The research question in the second article is to what extent Finnish citizens living abroad have been represented in domestic politics. The analysis is based on plenary debates, parliamentary activities of MPs and parliamentary documents from several decades. Based on research literature, the study produces a delineation of expatriate matters and analyses how they have been presented when expatriate Finns have been mentioned in legislative work. Such acts of representation proved to be sparse, with a few exceptions, such as dual citizenship and postal voting debates. Citizens living abroad were represented in Finland by only a few MPs at times, and the acts of representation were evenly divided between different parties. In the third article, we analysed the fulfilment of the election pledges made by Juha Sipilä's government (29 May 2015–6 June 2019) parties in their election pro grammes. The research is based on the theory of promissory representation, according to which citizens reward or punish parties according to how they have fulfilled their election pledges, while also considering what is promised for the upcoming term. In accordance with the practices of comparative electoral pledge research, we limit the data to election pledges that are so precisely formulated that their fulfilment could be verified. We found that the Centre Party and the National Coalition Party, which had experienced government responsibilities, fulfilled most of their election pledges, at least in part, but the proportion of pledges fulfilled by the Finns Party was notably lower. In the case of the Centre Party and the Coalition Party, the fulfilment ratios corresponded to the typical level in the democracies of Western Europe, which showed that the parties take their election promises seriously and carry out a signif icant part of them. The fourth article combines theories from government coalition research and pledge research. The analysis is based on the pledges presented in the parliamentary election programmes for 2011, 2015 and 2019. The research question is which fac tors statistically explain the probability of a pledge being included in the coalition agreement. The analysis is based on the concepts of salience and preference tangentiality in coalition formation theory, both of which, according to regression analysis, are related to the probability of inclusion. In addition, we analysed the ways in which an election pledge can be included in the coalition agreement, and we produced a more accurate inclusion classification than before, which also considers the possibility of mentioning an election pledge in the coalition agreement without committing to its implementation. The inclusion of a pledge in the coalition agreement can also be interpreted as an act of representation, as it is an important step towards the implementation of the promise. Overall, the dissertation broadens the understanding of the scope of the representational work done by politicians and, when it comes to the fulfilment of election promises, gives appreciation to parties that, despite the necessity of compromise, do what they promise. By analysing extensive data sets, the dissertation helps to outline the wide range of representational acts in everyday politics in Finland.