Wee1-kinaasin toiminnan estäminen korkean pahanlaatuisuusasteen seroosin tyypin munasarjasyöpäsoluissa - Pikkusaari, Sanna (My University, 2020)
Wee1-kinaasi on tärkeä solusyklin etenemisen säätelijä. Se estää solua etenemästä G2-tarkastuspisteestä mitoosiin, jos solussa on havaittu DNA-vaurioita. Wee1-kinaasi inhiboi mitoosissa tarvittavaa sykliinistä riippuvaista kinaasia, mikä johtaa solusyklin pysähtymiseen. Solusyklin pysähtyminen antaa solulle aikaa korjata DNA-vauriot. DNA-vaurioita voidaan korjata myös solusyklin G1-tarkastuspisteessä, jossa vaurioiden korjaus on riippuvaista TP53-geenin koodaamasta p53-proteiinista. Korkean pahanlaatuisuusasteen seroosin tyypin munasarjasyöpäsolut (HGSOC) ovat TP53-mutatoituneita, joten ne ovat riippuvaisia G2-tarkastuspisteestä DNA-vaurioiden korjaamiseksi. Jos Wee1-kinaasin toiminta estetään, HGSOC-solut etenevät mitoosiin vaurioituneella DNA:lla, mikä voi johtaa solun kuolemaan. Lisäksi noin 50 % HGSOC:ssä DNA-vaurioiden korjaaminen homologisen rekombinaation (HR) avulla on puutteellista mm. BRCA1/2-mutaatioiden takia. HR:n puutteellisuus voi herkistää solut G2-tarkastuspisteen inhibiittoreille. Wee1-kinaasin inhibiittorin (AZD1775) vaikutusta solujen elinkelpoisuuteen tutkittiin yksin sekä kahden HGSOC:n hoidossa käytettävän lääkeaineen, sisplatiinin ja olaparibin, kanssa kaupallisilla sekä potilasperäisillä HGSOC-solulinjoilla. Lääkeaineiden vaikutus solujen elinkelpoisuuteen määritettiin ATP:n määrän mittaamiseen perustuvalla CTG-analyysillä, joka ilmaisi solujen metabolisen aktiivisuuden määrän näytteessä. Tutkimukseen valittiin solulinjoja, joissa DNA-vaurioiden korjaus HR:n avulla toimii sekä HR-puutteellisia solulinjoja. HR:n tila testattiin immunofluoresenssiin perustuvalla funktionaalisella menetelmällä. Lisäksi tutkittiin AZD1775:n solujen DNA:han aiheuttamia katkoksia Comet assay- menetelmällä. Tutkimuksessa havaittiin sisplatiinin ja AZD1775:n yhdistelmän heikentävän HGSOC-solujen elinkelpoisuutta enemmän kuin sisplatiinin ja olaparibin tai olaparibin ja AZD1775:n yhdistelmän. Kaikkien HR-puutteellisten solulinjojen ei havaittu olevan herkempiä AZD1775:lle kuin solulinjojen, joissa HR on toimivaa. AZD1775:n havaittiin aiheuttavan DNA-katkoksia HR-puutteellisissa soluissa enemmän, kuin solulinjoissa, joissa HR oli toimivaa. Hoidon aikana lääkeaineille kehittyvä resistenssi on HGSOC:ssä ongelma, johon ratkaisua haetaan lääkeaineiden yhdistelmistä. Tulosten perusteella, AZD1775 on potentiaalinen lääkeaine HGSOC:n hoitoon yhdistelmänä sisplatiinin ja olaparibin kanssa.
Keywords: Wee1-kinaasi, Homologinen rekombinaatio, TP53, HGSOC, AZD1775