Meriteollisuuden alihankintaverkostot 2015 - Johanna Vuorenmaa; Talvikki Välimaa (Brahea Centre at the University of Turku CENTRE FOR MARITIME STUDIES, 2022)
Meriteollisuuden alihankkijoilta edellytettävien ominaisuuksien kärjessä ovat aikataulujen pitävyys, luotettavuus, laatu ja osaaminen. Samat asiat nousivat selvityksessä esille kerta toisensa jälkeen kysyttäessä paitsi alihankkijoille tärkeitä ominaisuuksia myös tärkeimpiä kehittämisen kohteita ja alihankkijan vaihtumiseen johtaneita syitä. Myös kustannus ja kokonaistehokkuus ovat voimakkaasti kilpaillulla laivanrakennusalalla erittäin tärkeää.  Kustannustehokkuus tarkoittaa projektiluonteisessa toiminnassa enemmän kuin osiensa summaa; puhdas hinta ei
itsessään ratkaise alihankintapäätöksiä, vaan hintaan liitetty kilpailukyky ja hyvä hintalaatusuhde ovat tärkeämmässä asemassa. Erilaiset alihankkijoilta edellytettävät ominaisuudet liittyvät ja limittyvät tiiviisti toisiinsa. Tiivistetysti voidaan todeta, että prosessin hallinta: tuotannon sekä kustannusten hallinta, aikataulutus, verkostojen ja informaation hallinta korostuvat toimittaessa osana alihankintaverkostoa.
Yksittäisten yritysten alihankkijaksi eteneminen on useimmiten moniportaisen prosessin takana. Yhteydenotto ja oma aktiivinen palvelujen ja tuotteiden esittely tai tarjouskilpailuun osallistuminen toimivat ensimmäisenä askeleena uuden yrityksen alihankintaverkostoon etenemisessä. Yhteydenoton lisäksi on kuitenkin täytettävä päämiehen edellyttämät muut vaatimukset. Usein osaaminen pitää todentaa referensseillä, suosituksilla ja auditoinneilla.
Nykyisiä ja tulevaisuuden toimittajatarpeita kartoitettaessa esille nousivat erityisesti konepuolen kokonaistoimittajat, sekä perussuunnittelun alihankinnassa käytettävät erikoisosaajat, suunnittelijat ja toisaalta sähkölaitteiden käyttöönottoon liittyvät ammattilaiset. Vaikka merenkulkualalle suuntautuneita suunnittelijoita on hyvin tarjolla, niin erikoistumista ja erikoisosaamista kaivataan esimerkiksi arktiseen laivanrakennukseen, risteilyalusten rakentamiseen ja offshoreteollisuuteen. Teräsrakenteet, levyseppätyöt ja koneistus nousivat suurimpana teemana esille toimijaryhmistä, joita katsottiin tarvittavan lisää. Myös LVI ja sähkötyöt, asennustyöt sekä sisustukseen ja kalustukseen liittyvät yritykset ovat kysyttyjä.
Useimmat yritykset kokivat pienet (10 – 50 henkilöä) ja mikroyritykset (alle 10 henkilöä) varteenotettavina yhteistyökumppaneina. Pienet yritykset koettiin useammin isoa yritystä joustavammaksi reagoimaan suunnitelmien äkillisiin muutoksiin, mutta toisaalta niiden haasteena on kapasiteetin rajallisuus. Myös pienyritysten yhteenliittymiin suhtauduttiin varovaisen optimistisesti, tosin edellytyksenä on saada liittymältä yksi yhteinen sopimuskumppani ja vastuutaho sopimusneuvotteluihin.
Lähellä sijaitsevien alihankkijoiden kanssa toimimisen nähtiin lisäävän joustavuutta ja toimintavarmuutta sekä helpottavan yhteistyötä. Läheinen sijainti myös lyhentää kuljetusten toimitusaikaa sekä pienentää rahtikustannuksia.  Sijainti tai paikallisuus ei kuitenkaan ole ensisijainen peruste alihankintaverkoston luomisessa, eikä niiden perusteella tehdä valintoja toimittajien välillä.
Selvitys sisältää listauksen meriteollisuudessa toimivista yrityksistä.