HEALTH OUTCOMES IN OFFSPRING BORN TO MOTHERS WITH TYPE 1 DIABETES MELLITUS - Laukkanen, Meeri (My University, 2019)
Suomessa tyypin 1 sokeritautia (T1DM) sairastavia ihmisiä on enemmän kuin missään muualla maailmassa ja sokeritautia sairastavien määrä on edelleen jatkuvassa nousussa. Vuosittain noin 350 suomalaista T1DM naista synnyttää, mikä kattaa noin 0.6% kaikista synnytyksistä. Äidin T1DM lisää huomattavasti erilaisia riskejä sekä äidille että sikiölle raskauden aikana. Useissa tutkimuksissa on havaittu, että T1DM-raskauksissa sikiön kuolleisuus, makrosomia, kasvun hidastuma, synnynnäiset epämuodostumat, sydänlihasrappeuma, raskaudenaikainen hapenpuute ja ennenaikaisuus ovat huomattavasti yleisempiä verrattuna terveiden äitien raskauksiin. Vaikka T1DM hoito ja seurannat ovat kehittyneet huomattavasti vuosien aikana, edelleen hyvän sokeritasapainon (HbA1c < 7%) saavuttaa vain noin 54%. Sikiön kannalta kehityksen riskialttein aika on alkuraskaudessa, jonka vuoksi on erittäin tärkeää suunnitella T1DM-äitien raskaudet etukäteen mahdollisten ongelmien ennaltaehkäisyn vuoksi. Pitkäaikaisvaikutuksista T1DM-äidin lapsen terveyteen on hyvin vähän tutkittua tietoa ja tulokset ovat osin myös olleet ristiriitaisia. On kuitenkin löydetty viitteitä, että T1DM-äitien jälkeläiset olisivat todennäköisemmin merkittävästi ylipainoisia aikuisiässä ja kohonnut riski sairastua tyypin 2 diabetekseen. Lisäksi on havaittu, että nämä lapset käyttävät enemmän lääkityksiä, heillä on enemmän sairaalahoitojaksoja sekä kohonnutta kuolleisuutta lapsuusiässä verrattuna terveiden äitien lapsiin. Tämän tutkimuksen tavoitteena oli selvittää, millaisia vaikutuksia äidin T1DM:lla on lasten myöhempään sairastavuuteen. Tutkimukseen osallistui 23 potilasta ja 23 kontrollia. Tutkimukseen osallistuneet T1DM-äitien lapset olivat pääsääntöisesti terveitä 9-10 vuoden seuranta-ajalla. Lapset syntyivät pienemmillä raskausviikoilla ja suurikokoisempina verrattuna kontrollilapsiin. T1DM-äitien lapsilla diagnosoitiin muutamia suku- ja virtsaelinten poikkeavuuksia ja hidastuvuutta näön kehityksessä. Kontrollilapsilla todettiin muutamia neurofysiologisia ongelmia, kuten aktiivisuuden ja tarkkaavuuden häiriötä (ADHD), jonka esiintyvyys tutkimuksessa oli jopa 14%. T1DM jälkeläisillä vastaavasti neurofysiologisia ongelmia ei todettu lainkaan.