Eläinavusteisuuden vaikutus tunneilmaisuun autismikirjon lapsilla - Viirros, Emmi (My University, 2019)
Tässä pro gradu -tutkielmassa tarkasteltiin koiran läsnäolon ja koirasta keskustelemisen vaikutusta autismikirjon lasten tunneilmaisuun. Tutkimuksessa selvitettiin miten koululuokassa toimivan kasvatus- ja kuntoutuskoiran läsnäolo ja koirasta keskusteleminen vaikuttaa autismikirjon lasten tuottamien tunneilmaisujen määriin. Tarkastelun kohteena olivat sanalliset tunneilmaisut, nonverbaalit tunneilmaisut ja tunneilmaisujen yhteismäärät. Koiran läsnäolon ja koirasta keskustelemisen oletettiin lisäävän sekä sanallisten että nonverbaalien tunneilmaisujen määrää. Tutkimusaineistona toimi kuudesta oppilaasta koostuva erityisluokka. Oppilaista neljällä oli diagnosoitu autismikirjon häiriö ja kahdella havaittua autismikirjoon liittyviä piirteitä, kaikki oppilaat olivat puhe- ja toimintakyvyltään hyvätasoisia. Kaikki oppilaat olivat poikia. Tutkimusaineisto koostui kahdeksasta videoidusta oppitunnista, joista neljällä koira oli läsnä, kolmella koira ei ollut paikalla ja yhdellä koirasta käytiin keskustelua. Aineiston analysoinnissa käytettiin mikroetnografista menetelmää. Videoaineistosta poimittiin kaikki oppilaiden tuottamat sanalliset ja nonverbaalit tunneilmaisut. Sanallisiksi tunneilmaisuiksi mukaan laskettiin kaikki sellaiset ilmaisut, jotka sisälsivät joko suoran tai epäsuoran sanallisen kuvauksen puhujan tunnetilasta. Nonverbaaleiksi tunneilmaisuiksi laskettiin seuraavat kategoriat: ilmeet, eleet, äänensävyt, äänet, liikkeet ja läheisyys. Tämän tutkimuksen tuloksilla ei voitu osoittaa yhteyttä koiran läsnäolon tai koirasta keskustelemisen ja autismikirjon lasten tunneilmaisujen lisääntymisen välillä. Oppilaiden tuottamien tunneilmaisujen määrissä oli kuitenkin havaittavissa tilannekohtaista ja systemaattista vaihtelua läpi koko tutkimuksen. Tunneilmaisujen määrät olivat suuremmat sekä koiran ollessa läsnä, että koirasta keskusteltaessakin, verrattuna tilanteisiin, joissa koira ei ollut paikalla. Ilmiö oli havaittavissa niin tunneilmaisujen kokonaismäärien, kuin sanallisten ja nonverbaalienkin tunneilmaisujen kohdalla. Sanallisten tunneilmaisujen osalta tunneilmaisujen määrät olivat korkeimmat koirasta keskusteltaessa. Huolimatta havaitusta vaihtelusta tunneilmaisujen määrissä, tutkimuksen tulokset eivät olleet tilastollisesti merkitseviä. Sekä autismikirjon lasten tunneilmaisua, että eläinavusteisuuden vaikutusta siihen on tutkittu vasta hyvin vähän. Tämä tutkimus oli pilotointitutkimus. Vaikka tässä tutkimuksessa koiran läsnäolon tai koirasta keskustelemisen ei havaittu vaikuttavan autismikirjon lasten tunneilmaisun määrään, ilmeni tutkimuksessa kuitenkin sellaisia seikkoja, joiden perusteella eläinavusteisuudella saattaa olla positiivisia vaikutuksia tunneilmaisuun autismikirjon lapsilla. Jatkotutkimuksen tarve onkin selkeä, jotta eläinavusteisuuden vaikuttavuudesta ja siihen liittyvistä tekijöistä saataisiin yhä laajempaa ja tarkempaa tutkimustietoa.
Keywords: eläinavusteisuus, autismikirjon häiriö, tunneilmaisu, sanallinen tunneilmaisu, nonverbaali tunneilmaisu