Luovuttajan lymfosyytti-infuusiot allogeenisen kantasolujensiirron jälkihoidossa - Peltola, Pauliina (My University, 2022)
JOHDANTO: Allogeenisen kantasolujensiirron jälkihoidossa käytetty luovuttajan lymfosyyttiinfuusio (DLI) on potentiaalinen hoitokeino ehkäisemään tai hoitamaan pahanlaatuisen veritaudin relapsia. Tutkimuksessa selvitettiin DLI-hoidon tehoa Tyksin kantasolujensiirtoyksikössä. AINEISTO: Tyksissä vuosina 2009 - 2019 allogeenisen kantasolujensiirron jälkeen DLI:n sai 46 potilasta. Lymfosyytti-infuusioita annettiin joko ennakoivasti (pre-emptiivisesti), kliinisen taudin hoitoon tai profylaktisesti suuren relapsiriskin pienentämiseksi. TULOKSET: Ennakoivan hoidon saaneiden elinikä ja taudin etenemättömyysaika olivat merkitsevästi pidemmät kuin kliinisen taudin tai profylaktisen hoidon saaneilla. DLI-hoidon merkittävin riski on käänteishyljintä. Yli puolelle tutkimuksen potilaista ei ilmaantunut akuuttia tai kroonista käänteishyljintäreaktiota, mutta toisaalta yksi potilas kuoli akuuttiin ja yksi krooniseen käänteishyljintäreaktioon. PÄÄTELMÄT: DLI on keino lisätä siirron jälkeistä graft-versus-leukemia vaikutusta. Sen hyöty on suurin ennakoivana hoitona vähäisen tautimäärän hoidossa. DLI-hoidon tehoon ja turvallisuuteen voidaan vaikuttaa sopivalla annostelulla ja liitännäishoidoilla.

INTRODUCTION: Post-transplant donor lymphocyte infusions (DLI) are used for prevention and treatment of relapse of the haematological malignancy after allogeneic stem cell transplantation. In the present study DLI treatments for different indications in Turku University Hospital were analysed. MATERIAL: During years 2009-2019 a total of 46 patients were treated with DLI. DLI was used preemptively (molecular residual disease, mixed chimerism), in clinical relapse, or prophylactically in remission of high-risk disease. RESULTS: Overall survival and progression free survival were longer in patients treated preemptively than those who received prophylactic DLI or were treated in clinical relapse (P=0.005). More than half of the patients did not experience acute or chronic graft-versus-host disease (GvHD), but one patient died of acute and another of chronic GvHD. CONCLUSIONS: With DLI we can potentially enhance the post-transplant graft-versus-leukemia effect. The benefit is greatest when given preemptively in minimal disease state. Efficacy and safety of DLIs can be affected with proper dosing and adjuvant drugs.
Keywords: allogeeninen kantasolujensiirto, lymfosyyttisiirrot, pahanlaatuiset veritaudit, käänteishyljintä, immunoterapia