Sosionomit (ylempi amk) muuttuvilla työmarkkinoilla : tutkinnon suorittaneiden sijoittuminen työelämään, osaaminen ja toimintaympäristön haasteet - Kinos, Sirppa (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2020)
Sosiaalialan ammatillisen työn kehittyminen kytkeytyy kiinteästi yhteiskunnalliseen kehitykseen. Sosiaalisen näkökulman yhteiskunnallinen painoarvo on heikentynyt. Toimintaympäristön muutokset kuten digitalisaatio ja väestön monikulttuuristuminen luovat haasteita myös sosiaalialan työssä. Alan keskeisiä ammattiryhmiä ovat lähihoitajat, sosionomit (AMK), sosiaalityöntekijät sekä uusimpana sosionomit (ylempi AMK). Sosionomi (ylempi AMK) -tutkinto ei kuitenkaan pätevöitä sosiaalihuollon laillistetuksi ammattihenkilöksi. Tutkimus tuottaa tietoa sosionomi (ylempi AMK) -tutkinnon suorittaneiden sijoittumisesta työelämään, osaamisesta ja sen kehittämisen haasteista muuttuvassa toimintaympäristössä. Koulutussosiologisesta näkökulmasta kyse on korkeakoulu-ärjestelmän onnistumisesta kvalifikaatiotehtävässään ja tutkinnon kannattavuudesta henkilökohtaisena investointina. Tuloksia voidaan hyödyntää sosiaalialan korkeakoulutuksen ja tehtävärakenteen kehittämisessä. Seurantatutkimuksen aineisto hankittiin strukturoiduilla Webropol -kyselyillä tutkintoa opiskeleville ja uudelleen valmistumisen jälkeen. Ensimmäiseen kyselyyn vastasi 205 opiskelijaa, joista seurantakyselyyn vastasi 113 valmistunutta. Aikaa tutkinnon suorittamisesta oli kulunut keskimäärin 1,3 vuotta. Aineisto analysoitiin pääosin suorien jakaumien, ristiintaulukoinnin, khiin neliö –testin, Kruskall-Wallis -testin ja pääkomponenttianalyysin avulla. Avoimet kysymykset analysoitiin sisällönanalyysillä. Sosionomi (ylempi AMK) -tutkinnon opiskelua edelsi keskimäärin yli 7 vuoden työskentely sosionomina (AMK), usein ohjaaja -nimikkeellä. Tulosten mukaan tutkintoa opiskelemaan hakeuduttiin eri syistä (ammatillisen osaamisen kehittäminen, uudet työtehtävät ja urakehitys). Seurantakyselyssä kolme neljästä arvioi, että tavoitteet olivat toteutuneet ainakin osittain. Yhtä moni voisi olla työssään myös ilman ylempää AMK-tutkintoa. Työnantajien katsottiin arvostavan enemmän yliopistossa suoritettua maisteritutkintoa. Tutkinto kehitti asiantuntijuusosaamisen alueella erityisesti kykyä työskennellä itsenäisesti vaativissa asiantuntijatehtävissä. Heikoimmin kehittyi taito toimia kansainvälisissä verkostoissa. Johtamisosaamisen alueella parhaiten kehittyivät taidot johtaa ihmisiä ja asioita. Heikoimmin kehittyivät taloudellinen osaaminen sekä tutkimus- ja kehittämisosaamisen alueella laatujärjestelmien tunteminen. Lähes kolmasosa oli ylemmän AMK-tutkinnon myötä siirtynyt vaativampiin tehtäviin. Esimiestehtävissä toimivien osuus nousi selvästi, mutta oli alhaisin julkisella sektorilla. Yli puolet koki tekevänsä vaativuudeltaan alimitoitettua työtä. Parhaiten menestyivät sosiaali- ja terveysalan kehittämisen ja johtamisen koulutusohjelmasta valmistuneet, jotka arvioivat myös osaamisensa kehittyneen muita paremmin. Eniten haasteita työpaikoilla aiheuttivat väestön monikulttuuristuminen ja palvelurakenteiden uudistuminen. Osaamisen kehittämisen tarpeita ilmeni eniten kehittämisen ja johtamisen alueella sekä yhteiskunnallisissa kysymyksissä, vaihdellen jossakin määrin työnkuvan mukaisesti. Alle puolella oli työpaikallaan hyvät kouluttautumismahdollisuudet. Tulevaisuudelta toivottiin edelleenkin uusia mahdollisuuksia työelämässä ja urakehitystä. Eniten haasteita työpaikoilla aiheuttivat väestön monikulttuuristuminen ja palvelurakenteiden uudistuminen. Osaamisen kehittämisen tarpeita ilmeni eniten kehittämisen ja johtamisen alueella sekä yhteiskunnallisissa kysymyksissä, vaihdellen jossakin määrin työnkuvan mukaisesti. Alle puolella oli työpaikallaan hyvät kouluttautumismahdollisuudet. Tulevaisuudelta toivottiin edelleenkin uusia mahdollisuuksia työelämässä ja urakehitystä

Development of professional work in social services is entwined in societal changes and transformation from welfare state to well-being society. Social perspective has lost weight in society. Megatrends like digitalization and multiculturalism challenge professional work. Main professional groups in social services are practical nurses, Bachelors of social services, social workers and as the latest, Masters of social ser-vices. Unlike other qualifications and degrees mentioned, Master of social services does not entitle to a position of a licensed social welfare professional. In this thesis, I examined the employment of Masters of Social Services in the labor market and their competences, challenged by the rapidly changing society. From the perspective of the sociology of education, the thesis focuses on the functionality of the educational system in the provision of qualifications, as well as the profitability of the Master of Social Services degree as an individual investment. The results can be applied in the development of higher education and professional profiles in social services. The data of the follow-up study was comprised of structured Webropol surveys, compiled before (205 respondents) and after the graduation with a Master’s degree in social services (113 respondents), at an 1.26 year interval on average. The data was analyzed using mainly direct distributions, cross-tabulation, chi-square (X2), Kruskall-Wallis-test and principal component analysis. The open-ended questions in the surveys were analyzed by content analysis. The respondents had worked as a Bachelor of Social Services, often with title counsellor for over 7 years, before their Master’s degree studies. The results indicated that the main reasons to complete the Master’s degree in social services were the development of professional competences and expertise, new tasks and duties as well as career advancement. In the follow-up, three quarters of graduates had achieved these goals at least partly. An equal number could be employed in their current position also without the Master’s degree. They considered employers to value university degrees more highly. In the context of professional expertise, the degree program especially generated the ability to work independently as a social service expert, less competences in international networking. Both management and leadership skills improved. Economical skills, along with knowledge of quality management systems progressed less. Almost one third of the graduates was promoted to more demanding work. Managerial and supervisor positions were more prevalent, especially in private and third sectors. Nevertheless, the majority regarded the requirements and standards of their work too low. The most successful were the graduates who had completed the Master's degree with a specialization in development and leadership in healthcare and social services. In self-evaluation, they also reported better learning outcomes. Multiculturalism and structural reforms of the social welfare and health care service systems posed challenges in workplaces. Requirements for competence advancement were highest in development and management competences, in addition to societal issues, varying partly with occupational position and duties of the graduate. Less than half of the graduates had good further education opportunities in the workplace. New opportunities and career development were anticipated in future Based on improved professional competences and in part, beneficial career development, the Master of Social Services degree was considered a rewarding indi-vidual investment. However, advanced competences of graduates are not fully utilized and their position in the labor market is unclear. In the process of updating the legislation of professional practice rights for social welfare and health care professionals, also Masters of Social Services should be taken into consideration. Alternatively, the degree program could concentrate on education for managerial and super-visor positions in well-being services.