Perusopetuksen suomen kielen ja kirjallisuuden opettajien suhtautuminen digitalisaatioon ja pelillistämiseen - Kovalonoks, Kristaps (My University, 2020)
Tutkielman aiheena on Perusopetuksen suomen kielen ja kirjallisuuden opettajien suhtautuminen digitalisaatioon ja pelillistämiseen. Tarkoituksena on selvittää, millainen on digitalisaation ja pelillistämisen tilanne Suomessa erityisesti kasvatusalalla ja miten perusopetuksen suomen kielen ja kirjallisuuden opettajat suhtautuvat siihen. Lisäksi tässä tutkielmassa pyritään vastaamaan siihen, mitkä ovat Suomen perusopetuksen opetussuunnitelman päätehtävät, onko jokin tietty suomen kielen ja kirjallisuuden opetuksen näkökulma erityisesti monipuolistunut digitaalisten pelien avulla, miten perusopetuksen suomen kielen ja kirjallisuuden opettajat suhtautuvat pelien käyttämiseen opetuksessa ja oppimisessa sekä minkälaisia semanttisia kehyksiä esiintyy opettajien avoimissa vastauksissa. Tutkielmani teoreettinen viitekehys on jaettu viiteen osaan: 1) perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2014, 2) suomen kielen ja kirjallisuuden oppimäärän tehtävä opetussuunnitelmassa, 3) digitaalisten pelien merkitys oppimisessa, 4) oppimisanalytiikka, oppimisympäristöt ja työtavat, 5) suhtautumisen semanttinen analyysi ja semanttiset kehykset. Tutkimus on alaltaan sanaston- ja tekstintutkimusta ja kuuluu osaksi kielitieteitä. Tutkimus on luonteeltaan kvantitatiivinen survey-kyselytutkimus, joka toteutettiin Webropolin avulla. Kyselyssä on avoimia ja monivalintakysymyksiä sekä arviointiasteikkoja. Vastauksia on tulkittu laadullisen sisältöanalyysin keinoin, jotta vastaajien suhtautumista opetuksen digitalisaatioon ja pelillistämiseen pystyi selvittämään. Tämän lisäksi vastauksia on tulkittu kielellisesti retoriikan ja sävyn analyysin keinoin. Tutkimukseen osallistui yhteensä 32 perusopetuksen suomen kielen ja kirjallisuuden opettajaa kaikkialta Suomesta. Tutkimustulokset osoittavat digitalisaation ja pelillistämisen olevan Suomessa luonnollinen osa yhteiskunnan ja koulun muutosta. Samalla voidaan päätellä, että pelillistämisen merkitys tulee tulevaisuudessa kasvamaan muuttaen opetuksen ja oppimisen keinoja sekä opettajan roolia. Tulokset osoittavat myös pelillistämisen vaikuttavan lasten oppimiseen positiivisesti. Tuloksia tulkittaessa vastaukset voitiin jakaa kielellisesti kolmeen ryhmään: avoimiin, kyllä/ei- sekä en tiedä -vastauksiin. Vastausten kielestä puolestaan pystyy päättelemään retoriikan ja sävyn tärkeyden argumentoinnissa. Esiin nousee erityisesti retoriikan ja sävyn keinojen välinen suhde toisiinsa yhdessä ja erikseen sekä huomattava ero tavassa esittää negatiivisia ja positiivisia väittämiä. Retoriikassa esiin nousee vahvasti omiin kokemuksiin vetoaminen, vastakkainasettelu ja suostuttelumääritteet. Sanojen ja lauseiden sävyt myös vaikuttavat voimakkaasti koko vastauksen sisältöön. Tutkimuksen tulosten tulkinnan kannalta ongelmana on kuitenkin teknologian nopea kehitys, joka vaikeuttaa aiempien tutkimusten sekä etenkin eri teknologisten ratkaisujen vertailua.
Keywords: Digitaaliset pelit, digitalisaatio, koulutus, opettajat, opetussuunnitelma, peruskoulu, suomen kieli ja kirjallisuus, Suomi