Hjälpverbet skall och dess finska motsvarigheter i romanen ”Is” / ”Jää” - Marketta Sundman (Helsingfors, 2022)
Hjälpverbet skall är ett mycket vanligt och viktigt verb i svenskan. Det är dock svårt att använda och
tolka rätt om man inte har svenska som modersmål. En orsak till detta är att skall har flera funktioner
och betydelser som varierar beroende på kontexten. I grammatikor har skall traditionellt betraktats både
som ett temporalt hjälpverb som uttrycker futurum (framtid) och som ett modalt hjälpverb som kan
uttrycka flera olika betydelser (skyldighet, plan, avsikt, o.s.v.). Finskan har inget verb eller annat uttryck
som kan motsvara skall i alla kontexter.
Finskspråkiga språkbrukare har en tendens att både överanvända skall och att underanvända det
(Muittari 1990, 195‒197, se också nedan). I vissa kontexter använder finskspråkiga t.ex. ofta skall i
stället för komma (att) eller presens. Å andra sidan använder de ofta verbformen skulle i stället för skall,
och i vissa kontexter tenderar finska inlärare att utelämna skall där det är obligatoriskt i svenskan. Också
finlandssvenska språkbrukare använder ibland skulle i stället för skall på ett sätt som avviker från det
allmänsvenska bruket, och ibland utelämnas skall när det är obligatoriskt i kontexten (Reuter 2014, 143‒
149). Dessa normavvikelser anses bero på finskt inflytande (se nedan).
Eftersom denna artikel har ett pedagogiskt syfte, ger jag nedan rikligt med autentiska exempel på
meningar med skall. Syftet är att visa hur skall används i svenskan och hur dess betydelse varierar
beroende på kontexten. Exemplen är hämtade ur den åländska författaren Ulla-Lena Lundbergs
prisbelönade roman Is (Lundberg 2012a). Romanen är skriven i tempus presens, varför den lämpar sig
väl för att belysa bruket av presensformen skall.
Mitt andra syfte är att visa vilka finska verb, verbformer och andra uttryck som kan motsvara
svenskans skall i olika funktioner. Därför har jag undersökt hur skall har översatts i romanens finska
översättning Jää som gjorts av Leena Vallisaari (Lundberg 2012b). Genom att jämföra skall med dess
finska motsvarigheter försöker jag förklara en del av de problem som finskspråkiga har med bruket av
skall i svenskan.
Romanen Is utspelar sig i den åländska skärgården i slutet av 1940-talet. Dess huvudperson är en
ung präst som flyttar till skärgården tillsammans med sin familj för att där arbeta i en liten församling.
Antalet belägg på skall rör sig uppskattningsvis kring 500‒600. Jag har i princip gått igenom samtliga
förekomster av skall (i romanen stavat ska) och dess motsvarigheter i den finska översättningen. De
exempel ur romanen som ges nedan har vid behov förkortats eller annars modifierats något utan att detta
markeras typografiskt. Exemplen är försedda med sidnummer i Is respektive Jää.
Verben skall och skulle har undersökts av flera finländska forskare, delvis ur kontrastivt svensktfinskt
perspektiv (se i synnerhet Veikko Muittari 1990 och Elisabet Törnudd-Jalovaara 1991). Jag har
behandlat dessa två verb i en tidigare artikel ur en finsk inlärares perspektiv (Sundman 2003). I denna
uppsats behandlas bara presensformen skall. I förfluten tid används skulle i svenskan i stort sett med
samma funktioner som skall, men dessutom har skulle andra funktioner, framför allt som ett modalt verb
i hypotetisk betydelse (t.ex. Om jag var du skulle jag stanna hemma i dag).
Svenskan i Finland 17