Changes in functioning and pain after lumbar spine surgery - Koivunen, Konsta (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2025)
The aim of the study was to investigate changes in pain and functioning following lumbar spine surgery over a two-year follow up. Previous studies have found that pain and functioning generally improve with surgery. However, it has also been observed that not all patients benefit from surgical treatment. The diseases and pathologies treated with surgery vary considerably in both nature and severity, so it is natural that their prognoses also differ. The factors that might increase the likelihood of a poorer surgical outcome are uncertain. The results of this thesis show that most patients experience pain relief and their functioning improves within three months of lumbar spine surgery, and that this benefit lasts usually for at least two years. However, one tenth to one fifth of patients experienced only temporary improvement, which lasted only for the first three months after surgery or less. Age, sex, and duration of preoperative pain did not influence the risk of a poorer outcome. However, higher BMI, worse preoperative pain, and more severe disability were associated with inferior surgical outcomes. Some patients who had undergone lumbar spine surgery also experienced neck pain and disability related to this. Patients who underwent lumbar spine surgery showed greater improvement in some of the items on the Oswestry Disability Index than in others, which suggests that a single total score may not be sufficient to describe these changes. Accordingly, a functional profile of the different domains of functioning may be a better solution to evaluate the postoperative outcome after lumbar spine surgery. This thesis also investigated the suitability of the Oswestry Disability Index for investigating changes in the studied population, and found it to be a valid, reliable scale for the task. The results of this thesis can be used as an aid for selecting patients for lumbar spine surgery, as well as planning postoperative care and rehabilitation.

Tutkimuksen tavoitteena oli tutkia kivun ja toimintakyvyn muutoksia lannerangan leikkauksen jälkeen kahden vuoden seurannassa. Aiemmat tutkimukset ovat osoittaneet, että kipu ja toimintakyky yleensä paranevat leikkauksen myötä. On kuitenkin myös havaittu, etteivät kaikki potilaat hyödy kirurgisesta hoidosta. Leikkauksella hoidettavat sairaudet ja patologiat vaihtelevat huomattavasti sekä luonteeltaan että vaikeusasteeltaan, joten on luonnollista, että niiden ennusteet myös vaihtelevat. On vielä epävarmaa, mitkä tekijät altistavat huonommalle leikkaus-tulokselle. Tämän työn tulokset osoittavat, että useimmat potilaat kokevat kivun lie-vitystä ja heidän toimintakykynsä paranee kolmen kuukauden kuluessa lannerangan leikkauksesta, ja että tämä hyöty kestää yleensä vähintään kaksi vuotta. Kuitenkin kymmenesosasta viidennekseen potilaista koki vain tilapäistä paranemista, joka kesti vain ensimmäiset kolme kuukautta leikkauksen jälkeen tai vähemmän. Ikä, suku-puoli ja preoperatiivisen kivun kesto eivät vaikuttaneet huonomman lopputuloksen riskiin. Korkeampi painoindeksi, pahempi preoperatiivinen kipu ja heikompi toimin-takyky ennen leikkausta liittyivät kuitenkin huonompiin leikkaustuloksiin. Joillakin lannerangan leikkauksen läpikäyneillä potilailla oli myös niskakipua ja siihen liittyvää toimintakyvyn heikkenemistä. Lannerankaleikatut potilaat kokivat joissain Oswestryn toimintakykymittarin kysymyksissä enemmän parannusta kuin toisissa, mikä viittaa siihen, että yksi kokonaispistemäärä ei välttämättä riitä kuvaamaan toimintakykyä. Näin ollen eri toimintakyvyn osa-alueiden kuvaaminen toimintaky-kyprofiililla voi olla parempi ratkaisu leikkauksen jälkeisen toimintakyvyn muutoksen arviointiin. Tässä opinnäytetyössä selvitettiin myös Oswestryn toiminta-kykymittarin soveltuvuutta lannerankaleikattujen potilaiden toimintakyvyn muutosten tutkimiseen ja todettiin sen olevan validi ja luotettava mittari. Tämän työn tuloksia voidaan käyttää apuna lannerangan leikkauspotilaiden valinnassa sekä leikkauksen jälkeisen hoidon ja kuntoutuksen suunnittelussa.