MYCN-onkogeeni neuroblastoomassa - Vähätalo, Sonja (My University, 2026)
Neuroblastooma on lasten yleisin keskushermoston ulkopuolella sijaitseva kiinteä pahanlaatuinen kasvain. Neuroblastoomaa esiintyy pääasiassa varhaislapsuudessa, ja sen esiintyvyys on suurimmillaan alle viisivuotiailla. Kasvaimen alkuperä ja synty ovat edelleen osittain epäselviä, mutta sen kehityksen tiedetään alkavan jo sikiönkehityksen alkuvaiheissa sympaattisen hermoston esiasteista, hermostopienasoluista (engl. neural crest cell), jotka normaalisti erilaistuvat lisämunuaisytimeksi ja sympaattisiksi hermosoluiksi. Tämän seurauksena kasvain sijaitsee usein vatsan tai rintakehän alueella, jossa se voi aiheuttaa kipua tai olla tunnusteltavissa. Kasvaimen tai metastaasien sijainnista johtuvien oireiden lisäksi useimmilla potilailla on yleisoireita kuten kuumeilua, väsymystä, laihtumista, anemiaa ja vatsakipua. Neuroblastooman taudinkulku riippuu riskiluokittelusta, jonka mukaan matalan riskin neuroblastooma on hyväennusteinen ja kasvain voi hävitä jopa itsestään. Korkean riskin neuroblastooma on sen sijaan huonoennusteinen ja vaikeasti hoidettava. Vaikeaa hoidettavuutta lisää MYCN-onkogeenin yli-ilmentymä, joka esiintyy noin 20 %:ssa neuroblastoomista ja noin puolessa korkean riskin tapauksista. MYCN on MYC-perheeseen kuuluva transkriptiotekijä, joka normaalisti säätelee sikiön hermoston kehitystä sympaattisen hermoston soluissa. Sen pääasiallinen tehtävä on ohjata kantasolujen lisääntymistä ja estää niiden ennenaikaista erilaistumista neuroneiksi. Hermoston kehityksen jälkeen MYCN:n ilmentyminen on normaalisti hyvin vähäistä, sillä sen liiallinen ilmentyminen johtaa solujen hallitsemattomaan jakautumiseen. Solujen hallitsematon jakaantuminen kasvaimessa lisää kasvaimen aggressiivisuutta aktivoimalla solusykliä sekä DNA:n korjaukseen osallistuvien geenien ilmentymistä. MYCN-onkogeenin tutkiminen ja siihen kohdistuvien lääkkeiden kehittäminen on haastavaa sen epäjärjestyneen ja hankalasti kohdennettavan rakenteen sekä perinteisiä syöpähoitoja häiritsevien ominaisuuksien kuten kemoterapiaresistenssin ja sädehoitoresistenssin takia. Uudet tutkittavat hoitostrategiat perustuvat syöpäsolun solusyklin epäsuoriin kohdentamiskeinoihin ja täsmähoitoon, joka häiritsisi MYCN yli-ilmentyneiden syöpäsolujen glukoosiaineenvaihduntaa tai telomeraasientsyymiä. Tutkimuksen jatkaminen on tärkeää, sillä MYCN yli-ilmentynyt neuroblastooma on edelleen yksi huonoennusteisimmista lasten syövistä. Neuroblastooman lisäksi MYC-perheen transkriptiotekijöiden ilmentyminen liittyy useiden muiden kasvainten aggressiivisiin muotoihin.
Keywords: Neuroblastooma, MYCN