Tietokonetomografiakuvien geometriavirheet - Suominen, Sanna-Mari (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2017)
Röntgenkuvantamisessa kuvien muodostuminen perustuu ihmisen muodostamaan varjoon röntgensäteilyssä, joka havaitaan kuvattavan kohteen absorboimasta säteilystä. Säteilyn muutos havaitaan detektoreilla. Perinteisessä röntgenkuvasta ei pystytä näkemään eri kappaleiden päällekkäisyyttä, koska säteen kulkeutuminen on suoraviivaista. Tämä saattaa aiheuttaa diagnoosiin virheellisyyttä, kun osa informaatiosta jää saamatta. Tietokonetomografian (Computed tomogrphy, CT) avulla pystytään ratkaisemaan kyseinen ongelma, koska pystytään muodostamaan kolmiulotteinen kuva kuvannettavasta kohteesta. TT-kuvantaminen onkin syrjäyttänyt perinteisen röntgenkuvantamisen monella alueella ja on samalla tarjonnut useita uusia sovellutusmahdollisuuksia. Tutkielmassa perehdytään TT-kuvantamisen fysikaaliseen taustaan sekä kuvissa ilmeneviin virheisiin. Tutkielmassa perehdytään siihen, miten mittausmenetelmässä on hyödynnetty erilaisia fysikaalisia ilmiöitä. Sekä siihen, millaisista tekniikoista mittalaitteet muodostuvat. Käymme myös läpi erilaiset mittausmenetelmät ja niiden käyttötarkoitukset. Tutkielmassa todennetaan mittauksen aikana tapahtuvia vääristymiä, jotka saattavat johtua mittausmenetelmästä tai kuvannettavasta materiaalista. Mittauksissa käytetään geometraikalibrointi- sekä sauvainsettifantomia. Tutkimuksessa tultiin siihen tulokseen, että TT-kuvantamisen aikana syntyy erilaisia vääristymiä, joiden olemassa olo tulee tunnistaa. Kuvien perusteella tehtävässä analyysissä on analysoijan tunnistettava mahdolliset vääristymät oikean diagnoosin aikaan saamiseksi.