Factors contributing to frozen embryo transfer outcomes : assessment of blastomere multinucleation and luteal phase GnRH agonist support in relation to reproductive outcome - Seikkula, Jaana (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2019)
Of all embryo transfers in Finland, approximately half are now performed as frozen embryo transfer (FET). The effectiveness of FET is dictated by patient characteristics, embryo quality, and implantation environment. The significance of one of the embryo quality markers, blastomere multinucleation, and the ef-fects of modified FET protocols on pregnancy outcomes, course of pregnancy, and health of the newborns are not thoroughly clarified. The first part of this thesis focused on blastomere multinucleation in frozen-thawed embryo cohorts: de novo occurrence, associations to factors known to contribute to controlled ovarian hyperstimulation (COH) and pregnancy poten-tial. Multinucleation was frequent in embryo cohorts before cryopreservation, but de novo multinucleation after thawing neither reached the level detected before freezing nor was associated with de novo multinucleation in sibling em-bryos. Young female age and higher ovarian response to COH were associated with the occurrence of multinucleation, especially before freezing. The preg-nancy potential of binucleated (BN) and, notably, multinucleated (MN) frozen-thawed embryos seemed to be reduced, but this study demonstrated that transfer of BN/MN FET could result in acceptable live birth rate (LBR), healthy preg-nancies, and newborns. In the second part of this thesis, the effect of single dose triptorelin as an adju-vant to standard luteal support in natural and artificial cycle FETs was assessed in prospective pilot studies. The clinically relevant difference in LBR, pointing to the benefit of triptorelin, was statistically insignificant. These results under-line a need for larger multicenter studies before implementing the use of trip-torelin in clinical practice of FETs.

Pakastealkiosiirtojen ennusteeseen vaikuttavat tekijät – blastomeerien monitumaisuuden ja luteaalivaiheen GnRH agonistituen vaikutus raskausen-nusteeseen Kaikista Suomessa tehdyistä alkionsiirroista noin puolet ovat pakastealkion siirtoja (PAS). Monet tekijät, kuten potilaan ominaisuudet, alkion laatu ja im-plantaatioympäristö vaikuttavat PAS:n tuloksellisuuteen. Kuitenkaan kaikkien alkio-ominaisuuksien, kuten blastomeerien monitumaisuuden tai PAS:ssa käytettävien hoitomenetelmien vaikutusta raskausennusteeseen, raskauden kulkuun tai syntyvien jälkeläisten terveyteen ei tarkkaan tiedetä. Tutkimuksessa selvitettiin alkion monitumaisuuden esiintyvyyttä pakastealkiokohorteissa, yhteyttä koeputkihedelmöityshoidon aikaisen munasarjastimulaation vasteeseen vaikuttaviin tekijöihin sekä monitumaisten (MN) alkioiden raskauden todennäköisyyttä ja syntyvien lasten terveyttä. Monitumaisuuden esiintyminen alkiokohorteissa ennen alkiopakastusta oli tavallista, mutta sen ei havaittu lisääntyvän alkiopakastuksen myötä tai lisäävän yksitumaisten sisaralkioiden muuntumista monitumaisiksi. Monitumaisten alkioiden esiintyvyys oli yhteydessä erityisesti naisen nuoreen ikään ja korkeaan munasarjastimulaatiovasteeseen. Raskauden todennäköisyys MN PAS:n jälkeen oli alentunut, varsinkin blastomeerien sisältäessä enemmän kuin kaksi tumaa. Raskaustulos oli kuitenkin hyväksyttävä, eivätkä raskaudenkulku tai vastasyntyneiden terveys eronneet yksitumaisista alkioista käynnistyneistä raskauksista. Tutkimuksen toisessa osassa tutkittiin kerta-annoksena annetun triptoreliinin vaikutusta raskaustulokseen luonnollisen kierron ja hormonaalisesti ohjatun PAS:n luteaalivaiheen tukihoidon lisänä. Prospektiivisissa pilottitutkimuksissa syntyneiden lasten määrässä havaittiin kliinisesti merkittävä ero triptoreliinia käyttävän ryhmän eduksi, mutta ero ei ollut tilastollisesti merkitsevä. Laajemmat tutkimukset triptoreliinin vaikutuksesta PAS:n raskaustulokseen ovat tarpeen.