Child Dental Fear : Individual and Family-Level Changes and Oral Health-Related Quality of Life - Luoto, Anni (Annales Universitatis Turkuensis D 1286, 2017)
The objective of this thesis was to study if dental fear of children and their parents and changes in it are associated, if children and parents can evaluate each other’s fear, and if children’s oral health-related quality of life is associated with their fear. Two different data from questionnaire surveys were used: (1) Child and parental dental fear was evaluated at three time points and studied as parent/child dyads and at individual level when the children were 11–12, 13–14, and 15–16 years old. The number of participants included in the analyses varied according to the study design from 817 to 2,124. (2) 11–14-year-old children’s oral health-related quality of life and dental fear were evaluated (n=133). Children of fearful parents were more often fearful in early adolescence, but only girls displayed dental fear also in their mid-adolescence. Neither the parents nor the children were able to correctly evaluate each other’s fear. Dental fear of the children and parents was no longer statistically significantly associated when adjusted to the children’s evaluation of their parents’ dental fear. Dental fear did not change similarly between the parents and their children. Dental fear seems to be more stable among adults than among children. The females were more likely to be fearful than the males. Fearful children had poorer oral health-related quality of life, especially in terms of their social and emotional wellbeing, than non-fearful children. In addition to oral health, dental fear can affect a child's life in general. Fear should be enquired from the children themselves when studying the fear of 11–16-year-olds. Furthermore, it would be worthwhile to address fear already during the childhood and to acknowledge girls’ higher risk of developing fear.

Väitöskirjatyön tavoitteena oli selvittää lasten ja vanhempien hammashoitopelkojen välistä yhteyttä, hammashoitopelkojen muuttumista ja muutosten välistä yhteyttä sekä lasten ja vanhempien tietoa toistensa hammashoitopeloista. Lisäksi selvitettiin lasten hammashoitopelon ja lasten suunterveyteen liittyvän elämänlaadun välistä yhteyttä. Väitöskirjatyössä käytettiin kahta eri kyselytutkimusaineistoa: (1) Lasten ja vanhempien hammashoitopelkoa tutkittiin yksilötasolla sekä lapsi/vanhempi pareilla lasten ollessa 11–12-, 13–14- ja 15–16-vuotiaita pitkittäis- ja poikittaisasetelmilla. Tutkittavien määrä vaihteli asetelmittain (n=817–2 124). (2) Lasten suunterveyteen liittyvää elämänlaatua ja hammashoitopelkoa puolestaan arvioitiin 11–14-vuotiailla (n=133) poikittaisaineiston perusteella. Pelkäävien vanhempien lapsilla oli hammashoitopelkoa 11–12 vuotiaina useammin kuin muilla ikätovereillaan, mutta 15–16-vuotiaina vain pelkäävien vanhempien tyttäret olivat useammin pelkääviä. Vanhemmat ja lapset eivät tunnistaneet toistensa hammashoitopelkoa. Kun otettiin huomioon lasten arvio vanhemman pelosta, vanhempien ja lasten pelon välinen yhteys ei enää ollut tilastollisesti merkitsevä. Vanhempien ja lasten hammashoitopelot eivät muuttuneet samanaikaisesti eikä samalla tavalla. Hammashoitopelko oli stabiilimpaa aikuisilla kuin 11–16-vuotiailla lapsilla. Naiset pelkäsivät hammashoitoa todennäköisemmin kuin miehet. Pelkäävien lasten suunterveyteen liittyvä elämänlaatu – etenkin sosiaalinen ja emotionaalinen hyvinvointi – oli huonompi kuin ei-pelkäävillä. Hammashoitopelko vaikuttaa lapsen elämän muihinkin osa-alueisiin kuin vain suunterveyteen. Koska vanhemmat eivät tunnista lastensa todellista hammashoitopelkoa, heitä ei tulisi käyttää tiedonlähteinä ainakaan 11–16-vuotiaiden lasten hammashoitopelkoa tutkittaessa, vaan hammashoitopelosta tulisi kysyä lapselta itseltään. Hammashoitopelkoon kannattaisi puuttua jo lapsuudessa/nuoruudessa. Lisäksi pitäisi huomioida, että tytöille kehittyy voimakas hammashoitopelko teini-iässä poikia useammin.