Energiaverotus, ilmastotavoite ja yhteiskunnalliset kustannukset [Energy taxation, climate policy targets and societal costs] - Harri Nikula; Jari Kaivo-oja; Eva Heiskanen; Mikko Nousiainen; Jari Saukko; Joni Leinonen (EKAT-hanke/6Aika, 2022)
Tämän muistion pääasiallinen huoli koskee Suomen ilmastotavoitteen yhteiskunnallisia kustannuksia. Kun otamme tosissamme Suomen kunnanhimoisen tavoitteen siirtyä nopeassa aikataulussa kohti fossiilivapaata energiatuotantoa, niin väistämättä meidän täytyy nostaa etualalle tämän muutoksen aikaansaamat kustannukset. Keskeinen osa kustannuksista syntyy yritysten sopeutumisesta. Uutta teknologiaa tutkitaan, kehitetään ja sovelletaan, jotta tavoite siirtymästä fossiilivapaaseen energiatuotantoon toteutuisi.
Haluamme erityisesti muistuttaa siitä, että Suomessa ilmasto-ohjaus toteutetaan hajautettuna järjestelmänä. Järjestelmässä suomalaiset yritykset reagoivat niin tutkimus-, kehitys-, kuin tuotantovalinnoissaan niihin kannustimiin, joita julkisen vallan veropolitiikka asettaa yrityksille. Täten veropolitiikka pääosin määrittää teknologisen muutoksen suunnan, joten se myös määrittää ne yhteiskunnalliset kustannukset, joita fossiilivapauden ja hiilineutraalisuuden tavoittelu saa aikaan.
Nostamme tässä muistiossa konkreettisena esimerkkinä esiin Tampereen Hiedanrannan tavoitteen energiaomavaraisuudesta ja hiilineutraalisuudesta. Hanke on poikinut mm. uuden kotimaisen innovaation, jossa hyödynnetään sähkön lämpövarastointia hiekkaan. Esitämme muistiossa, kuinka Suomen nykyinen verojärjestelmä ei mitenkään erityisesti kannusta lämpövarastoinnin jatkototeutukseen. Onkin harmillista koko Suomen ilmastotavoitteen kannalta, jos vero-ohjaus pääsääntöisesti latistaa potentiaalisia teknologisia innovaatioita.
Esitämme muistiossa yksinkertaisen periaatteen kustannustehokkaalle, hajautetulle päästöpolitiikalle. Sen mukaan ilmastotavoitteisen ohjauksen tulisi perustua suoraan hiilidioksidin määrään, joten esimerkiksi vero tulisi asettaa ainoastaan suoraan hiilidioksidille. Kun päätöksentekijä haluaa lisätä harkinnanvaraisuutta päätöksiin, tulisi päätöksenteon pohjana käytettyjen kriteereiden olla edelleen julkisia ja läpinäkyviä. Esitämmekin muistiossa toiveen, että yhteiskunnallista kustannus-hyötyanalyysiä ja siihen liittyvää julkista laskenta-alustaa tulevaisuudessa kehitettäisiin tämänkaltaisiin päätöstilanteisiin.  Ilmastopolitiikan tapauksessa alusta palvelisi päätöksentekijää, joka etsii yhteiskunnan kannalta edullisimpia ilmastoinvestointeja.