Percutaneous left atrial appendage closure in patients with prior intracranial bleeding and thromboembolism - Pouru, Jussi-Pekka (My University, 2020)
Background: Percutaneous left atrial appendage closure (LAAC) is an alternative treatment in atrial fibrillation patients with contraindication to oral anticoagulation. Still, patient selection criteria for LAAC are debated. Objective: The aim of this study was to evaluate the outcome after LAAC in patients with prior intracranial bleeding and thromboembolism. Methods: Consecutive patients with atrial fibrillation and prior intracranial bleeding who underwent LAAC from February 2009 to August 2018 at the Turku University Hospital, Finland, were included in a prospective registry. Patients were followed through clinical visits and annual phone calls up to 5 years. Results: Overall 104 patients (mean age 73±7 years; women 30%; CHA₂DS₂-VASc 4.7±1.4; HAS-BLED 3.3±0.9) with atrial fibrillation and prior intracranial bleeding underwent successful LAAC using mainly (n=102) Amplatzer devices. Median time from intracranial bleeding to LAAC was 7 months and median follow-up 3.6 years. Antithrombotic treatment was ≤ 6 months in 71 (68%) patients, and 48 (46%) patients received aspirin or clopidogrel alone. The rates of thromboembolism and intracranial bleeding (per 100 patient-years) were 3.4 and 1.9, respectively. In 39 patients with previous thromboembolism, the rate of thromboembolism was 3.6 per 100 patient-years (95% confidence interval, 1.5–7.0) yielding a 69% relative risk reduction with respect to predicted risk based on median CHA2DS2-VASc score. Overall, rates of thromboembolism and intracranial bleeding were broadly similar in patients with and without prior thromboembolism. Conclusion: Percutaneous LAAC with minimized antithrombotic treatment demonstrated to be a valid treatment option in high-risk patients with prior intracranial bleeding and thromboembolism.

Eteisvärinään liittyy kohonnut aivohalvausriski vasempaan eteiskorvakkeeseen muodostuvien hyytymien eli trombien vuoksi. Trombin embolisoituessa eli kulkeutuessa systeemiseen verenkiertoon voi seurauksena olla iskeeminen aivohalvaus, ohimenevä aivoverenkierron häiriö tai muu valtimotukkeuman aiheuttama iskeeminen tapahtuma. Oikein toteutettu antikoagulaatio- eli verenohennushoito pienentää aivohalvausriskin kolmasosaan. Eteiskorvakkeen mekaanista sulkua on esitetty iskeemisten aivohalvausten ehkäisyyn eteisvärinäpotilaille, joiden tromboembolisten tapahtumien riski on merkittävä, mutta verenvuotoriski antikoagulaatiohoidon aikana olisi liian suuri. Toistaiseksi on epäselvää, millainen potilasryhmä hyötyy eniten sulkutoimenpiteestä. Tutkimuksen tarkoituksena oli selvittää eteiskorvakkeen sulun seurantatuloksia potilailla, jotka olivat sairastaneet sekä aikaisemman kallonsisäisen verenvuodon että tromboembolisen tapahtuman. Ensisijaisia seurannan päätetapahtumia olivat tromboemboliset tapahtumat ja kallonsisäiset verenvuodot. Turun yliopistollisessa keskussairaalassa vuosina 2009–2018 sulkutoimenpiteeseen osallistuneista, kirjallisen suostumuksen antaneilta potilaista, kerättiin tiedot prospektiiviseen rekisteriin. Seuranta toteutettiin prospektiivisesti puhelinkontrolleilla tai kliinisillä kontrolleilla enintään 5 vuoden ajan sekä retrospektiivisesti sähköisistä potilasasiakirjoista huhtikuuhun 2019 asti. Tutkimuksen tulokset osoittavat, että kallonsisäisen vuodon sairastaneilla eteisvärinäpotilailla eteiskorvakkeen sulku on kohtuullinen vaihtoehto iskeemisten aivohalvausten ehkäisyssä. Suurimmalla osalla potilaista antitromboottista hoitoa jatkettiin enintään puoli vuotta sulkutoimenpiteestä. Huolimatta antitromboottisen hoidon minimoimisesta iskeemisiä aivotapahtumia ja kallonsisäisiä verenvuotoja ilmaantui seurannassa lähes yhtä paljon. Tromboemboliset tapahtumat vähenivät kolmasosaan verrattuna epidemiologiseen aineistoon. Tulokset olivat samansuuntaisia sekä potilailla, joilla oli aiempi tromboembolinen tapahtuma, että potilailla, joilla oli ainoastaan edeltänyt kallonsisäisen verenvuototapahtuma. Löydökset korostavat sitä, että kallonsisäisen verenvuodon sairastaneet eteisvärinäpotilaat tarvitsevat yksilöllisesti toteutetun hoitolinjan, joka ottaa huomioon iskeemisten ja verenvuototapahtumien riskit.
Keywords: aivohalvaus, eteiskorvakkeen sulku, eteisvärinä, verenvuoto