Koulutetut maahanmuuttajat työmarkkinoilla. Tutkimus korkeakoulututkinnon suorittaneiden maahanmuuttajien työllistymisestä ja työurien alusta Suomessa - Kyhä, Henna (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2011)
Maahanmuuttajien määrä on Suomessa merkittävämmin lisääntynyt vasta 1990- ja 2000-luvuilla. Vuonna 2010 Suomessa asui lähes 170 000 ulkomaan kansalaista. Tavallisimmin Suomeen muutetaan avioliiton, paluumuuton tai pakolaisuuden vuoksi. Pieni, joskin kasvava joukko muuttaa työn tai opiskelun vuoksi. Myös kansalaisuuksien, koulutustaustojen, ammattien jne. kirjo muuttajien joukossa on suuri. Ulkomaan kansalaisten lisääntyessä Suomessa on jouduttu kohtaamaan monenlaisia maahanmuuttoon liittyviä haasteita, joista työllistymiseen liittyvät kysymykset eivät ole vähäisimpiä. Tutkimuksessa tarkastellaan lähtömaassaan korkeakoulututkinnon suorittaneiden maahanmuuttajien työllistymistä ja työuran alkua Suomessa. Tutkimuksen tarkoituksena on selvittää, miten korkeakoulutetut maahanmuuttajat ovat Suomessa työllistyneet, minkälaisia heidän työuriensa alut ovat Suomessa olleet ja miten he ovat onnistuneet uudessa maassa hyödyntämään lähtömaassa hankkimaansa koulutusta. Lisäksi tutkimuksessa tarkastellaan, miten maahanmuuttajien lähtömaan erilaiset elämäntilanteet, olosuhteet ja valinnat ovat vaikuttaneet työuran muotoutumiseen Suomessa. Tutkimuksen aineisto muodostuu kysely- sekä haastatteluaineistosta. Kyselyaineiston (n=99) tarkoituksena on luoda määrällistä kuvaa korkeakoulutettujen maahanmuuttajien työllistymisestä Suomessa. Numerotietojen taakse jää kuitenkin näkymättömiin tieto maahanmuuttajien yksilöllisistä kokemuksista liittyen työllistymiseen ja työuran muotoutumiseen uudessa maassa. Toisena aineistona hyödynnettävän elämäkerrallisen haastatteluaineiston (n=20) kautta on mahdollista tehdä näkyväksi ne tutkittavien yksilölliset työ- ja koulutusuraan liittyvät valinnat, joita maahanmuuttajat ovat tehneet niin lähtömaassa kuin Suomessa sekä ne tilanteet ja olosuhteet, joissa tutkittavat ovat lähtömaassa eläneet ja joiden pohjalta he ovat tulleet Suomeen ja Suomen työmarkkinoille. Aineistoissa mukana olevat maahanmuuttajat olivat pääosin avioliiton, paluumuuton sekä pakolaisuuden vuoksi Suomeen tulleita. Vain muutama oli tullut työn vuoksi. Maahanmuuttajien työmarkkina-asemaa selitetään usein maahanmuuttajien resursseilla, kuten kielitaidolla, koulutuksella, työkokemuksella, sosiaalisten suhteiden ja verkostojen laadulla ja määrällä jne. Myös maahanmuuttajiin kohdistuvilla syrjivillä ja ennakkoluuloisilla asenteilla on keskeinen merkitys työllistymisessä. Koulutuksen ollessa yksi keskeisimmistä työmarkkina-asemaa määräävistä tekijöistä, tulisi koulutettujen maahanmuuttajien sijoittua hankitun tutkinnon oikeuttamiin tehtäviin. Tutkimuksessa kuitenkin havaittiin, että työllistyminen oli maahanmuuttajilla vaikeaa hyvästä koulutuksesta huolimatta. Kyselyaineistoon vastanneista vain muutama (6 %) oli työssä heti Suomeen muuttovuoden lopussa, kolme vuotta Suomessa asuttuaan työssä oli runsas kolmannes (35 %) ja aineistonkeruuhetkellä eli vuonna 2004 työssä oli 38 % vastaajista. Työsuhteet olivat tutkittavilla useimmiten määräaikaisia ja kestoltaan lyhyitä. Lisäksi työurat koostuivat runsaasta työttömyydestä sekä koulutukseen osallistumisesta. Myönteistä kuitenkin oli, että mikäli korkeakoulutetut maahanmuuttajat onnistuivat Suomessa työllistymään, vastasi työ usein joko kokonaan tai ainakin osittain hankittua korkeakoulututkintoa. Korkeakoulutettujen maahanmuuttajien työuran alut Suomessa voidaan tyypitellä kolmeen ryhmään, joista kukin jakaantui vielä kahteen alaryhmään siten, että kaiken kaikkiaan saatiin kuusi erilaista työuran alun tyyppiä: koulutusta vastaava vakaa ja vakiintuva ura, koulutusta osittain vastaava sekaura ja laskeva ura sekä koulutusta vastaamaton sisääntuloura ja työttömän ura . Haastatteluaineiston kautta tarkastellaan korkeakoulutettujen maahanmuuttajien yksilöllisiä elämänuria lähtien liikkeelle korkeakoulutettujen maahanmuuttajien lähtömaassa tekemistä ura- ja ammatinvalinnoista jatkuen Suomeen muuton kautta aina työuran muotoutumiseen Suomessa. Haastatteluja toisistaan erottelevina keskeisinä teemoina olivat toisaalta pärjääminen Suomessa ja suomalaisilla työmarkkinoilla toisaalta elämän muotoutuminen lähtömaassa ja nimenomaan siellä tehdyt ura- ja ammatinvalinnat ja niihin liittyvät kokemukset ja elämäntilanteet. Näiden kriteerien pohjalta aineisto jakaantui kolmeen ryhmään, jotka nimettiin pärjääjiksi, harhailijoiksi ja sinnittelijöiksi. Pärjääjien kertomukset muotoutuivat tietyllä tavalla myönteisen kehän kautta: niin lähtömaassa tehdyt ammatinvalinnat kuin työuran muotoutuminen Suomessa tapahtuivat suhteellisen vaivattomasti. Useimmiten työt Suomessa vastasivat lähtömaassa hankittua koulutusta. Omiin uravalintoihin oltiin myöhemmin myös tyytyväisiä. Harhailijoille oman paikan löytyminen oli puolestaan hankalampaa. Leimallista tälle ryhmälle oli tietynlainen valintojen vaikeus sekä tyytymättömyys omiin aikaisemmin tehtyihin ratkaisuihin. Jotkut harmittelivat nuorena tekemiään uravalintoja niin, että päättivät Suomessa hankkia kokonaan uuden ammatin. Muutto Suomeen merkitsi useimmille ammatillisen aseman laskua. Sinnittelijät kertoivat jo lähtökohdiltaan kahteen muuhun ryhmään nähden hyvin erilaista tarinaa. Tämän ryhmän lähes koko elämä lähtömaassa oli sodan ja levottomuuksien sävyttämää. Tämä näkyi myös ammatinvalinnassa: opiskelupaikka oli saatettu valita esimerkiksi sen perusteella, missä oli milloinkin turvallista opiskella. Myös Suomeen muutto erosi kahdesta aikaisemmasta ryhmästä, sillä lähtö entisestä kotimaasta oli tapahtunut usein hyvinkin yllättäen vailla etukäteissuunnittelua tilanteiden kärjistyttyä nopeasti. Suomessa työelämään pääseminen oli kaikille sinnittelijöille vaikeaa ja haastatteluhetkellä useilla vielä hyvin alkutekijöissä. Hyväkään koulutus ei aina takaa maahanmuuttajille työtä uudessa maassa, sillä hankittua tutkintoa ja osaamista ei ole helppo siirtää maasta toiseen. Pahimmassa tapauksessa vieraassa maassa suoritettu korkeakoulututkinto voi kokonaan mitätöityä uudessa maassa ja korkeakoulututkinnon myötä hankittu osaaminen menettää täysin arvonsa. Kyse on niin yksilön kuin yhteiskunnankin resurssien tuhlaamisesta tilanteessa, jossa maassa pysyvästi asuvat koulutetut maahanmuuttajat työskentelevät tavalla tai toisella koulutustaan vastaamattomissa epävakaissa töissä, työmarkkinoiden laitamilla tai ovat kokonaan työmarkkinoiden ulkopuolella.

Educated immigrants in employment markets. A study on higher educated immigrants’ employment opportunities and career starts in Finland The number of immigrants in Finland did not significantly increase until the 1990s and the early 21st century. Approximately 170 000 foreign citizens were living in Finland in 2010. The most common reasons for moving to Finland are marriage, remigration and refugee reasons. A small, although increasing number of people move due to work or studies. The spectrum of nationalities, educational backgrounds and professions is also large among immigrants. As the number of foreign citizens increases, Finland faces many challenges related to immigration, of which employment questions are not the least significant. This study focuses on immigrants who obtained higher education in their country of origin, followed by employment and career starts in Finland. The purpose of the study is to determine how well immigrants with higher education have become employed in Finland, what their career starts were like and how they have managed to capitalize on their education in a new country. Additionally, the study observes how the different situations, circumstances and choices in these immigrants’ countries of origin have shaped their careers in Finland. The research data include survey and interview material. The purpose of the survey data (n=99) is to create a quantitative image of employment opportunities of higher educated immigrants in Finland. However, immigrants’ individual experiences regarding employment and how their careers are formed remain invisible and hidden behind numerical data. The second set of data, in the form of usable biographical interviews (n=20), makes it possible to visualize those individual career and educational choices that the interviewees have made in their countries of origin and in Finland, as well as the situations and circumstances in which the interviewees lived in their countries of origin, based on which they have arrived in Finland and in the Finnish employment markets. The immigrants in these data came to Finland mainly because of marriage, remigration and refugee reasons. Only a few came because of work. Immigrants’ employment status is usually explained by their resources, such as language skills, education, work experience, the quality and the number of social relationships and networks. Additionally, attitudes of discrimination and prejudice directed at immigrants have a central influence on employment. As education is one of the main factors that determine one’s status in the employment markets, educated immigrants should be placed in positions warranted by their degrees. However, the study found that gaining employment was difficult for immigrants despite a good education. Only a few respondents (6 %) gained employment by the end of the year following their move to Finland, about a third (35 %) were employed three years after moving to Finland, and in 2004, when the data werecollected, 38 % of the respondents were employed. Respondents were usually employed temporarily and in the short-term. Additionally, careers comprised substantial periods of unemployment and education. However, a positive finding was that if higher educated immigrants succeeded at finding employment in Finland, the work was usually completely or partially relevant to their degrees. Higher educated immigrants’ career starts in Finland can be categorized into three groups, each of which is further divided into two subgroups so that there are altogether six different types of career starts: stable and stabilizing career corresponding to education, mixed career and declining career partially corresponding to education, as well as entry career and unemployment, not corresponding to education. The interview data are used to observe higher educated immigrants’ individual life careers, starting from their career choices and professional choices made in the country of origin and continuing through the move to Finland and the shaping of their careers in Finland. The central themes distinguishing the interviews were managing life in Finland and in the Finnish employment markets, and on the other hand what life was like in the country of origin and specifically what career choices and professional choices were made there, as well as related experiences and circumstances in life. Based on these criteria, the data were divided into three groups, which were named prosperers, meanderers and survivors. Prosperers’ stories were formed via a certain positive cycle: professional choices made in the country of origin as well as the shaping of careers in Finland occurred relatively easily. Usually employment in Finland corresponded to the education obtained in the country of origin. Interviewees were also satisfied with their own career choices at a later date. Meanderers found it more difficult to find their own place. Certain difficulties when making choices and dissatisfaction with earlier decisions were distinctive in this group. Some people regretted career choices made at a young age so much so, that they decided to obtain a completely new profession after arriving in Finland. Moving to Finland meant a decline in professional status to most people. Compared to the other two groups, survivors told a completely different story, starting from the very beginning. For respondents in this group, most of their lives in their countries of origin were tinged by war and unrest. This was also evident in professional choices: for example, study places were often chosen based on which location was safe at any given time. The process of moving to Finland was also different compared to the other two groups because departure from home usually happened with very short notice and without any advance planning when the situation quickly became critical. It was difficult for survivors to become employed in Finland and at the time of the interview, many were still in the beginning stages. Even a good education does not always guarantee immigrants work in a new country because an obtained degree or know-how may not be easily transferable from one country to another. In the worst case, a higher degree obtained in a foreign country can be completely annulled in a new country and any acquired know-how based on that degree becomes completely worthless. This is a question of wasting the individual’s, as well as the society’s, resources in a situation where educated immigrants who reside in the country permanently work either in unstable positions that have little resemblance to their education, in and out of the employment markets, or are completely outside of the employment market.