Liikevaihdon osatuloutus tilintarkastuksessa: riskit ja menetelmät - Paattilammi, Sofia (My University, 2026)
Liikevaihdon osatuloutuksen menetelmää pidetään yhtenä monimutkaisimmista ja riskisimmistä alueista tilintarkastuksessa. Toisin kuin perinteinen myynnin tuloutus, liikevaihdon osatuloutus perustuu vahvasti johdon arvioihin, kustannusennusteisiin, projektin seurantaan ja projektin valmistumista koskeviin oletuksiin. Tuloutettu liikevaihto on suoraan yhteydessä arvioituihin tuleviin tuloksiin. Tämä luo merkittäviä riskejä, jotka liittyvät olennaiseen virheellisyyteen, johdon vinoumaan ja tuloksen manipulointiin. Aiempi tieteellinen kirjallisuus, sääntely ja tilintarkastusstandardit korostavat, että liikevaihdon osatuloutus vaatii laajaa ammatillista harkintaa, vahvaa yhtiön sisäistä valvontaa sekä huolellisesti suunniteltuja tilintarkastusmenettelyjä. Aiheen tärkeydestä huolimatta, tutkimukset eivät ole nimenomaan keskittyneet siihen, miten tilintarkastajat käytännössä tunnistavat riskit ja suorittavat toimenpiteitä koskien liikevaihdon osatuloutusta. Tämän tutkielman tarkoituksena on tarkastella valmistusasteen mukaiseen tuloutukseen liittyviä keskeisiä tilintarkastuksen riskejä ja – menetelmiä. Tutkielmassa käytetty teoreettinen viitekehys perustuu kansainvälisiin tilintarkastusstandardeihin, IFRS 15:n ja Suomen kirjanpitolain mukaiseen sääntelyyn sekä aiempaan tieteelliseen kirjallisuuteen, joka käsittelee tilintarkastuksen riskejä, ammatillista harkintaa, olennaisuutta ja johdon arvioita. Tutkielman empiirinen osio tehtiin laadullisena haastattelututkimuksena. Aineisto kerättiin puolistrukturoitujen haastattelujen avulla. Haastateltavat olivat tilintarkastajia, joilla on käytännön kokemusta liikevaihdon osatuloutuksen tarkastuksesta. Tulosten mukaan osatuloutusta pidetään jatkuvasti korkean riskin tilintarkastusalueena, johdon harkinnan ja arvioiden vuoksi. Luontainen riski on koholla, koska tuloutus riippuu vahvasti kustannusennusteista, valmistusasteesta ja muuttuvista projektioletuksista. Kontrolliriski liittyy vahvasti projektihallinnan kontrollien, ennusteprosessien, hyväksymismenettelyjen ja seurantajärjestelmien laatuun. Havaitsemisriskiä hallitaan pääasiassa laajan aineistotarkastuksen ja analyyttisen tarkastuksen avulla. Petosriskiä pidetään myös erityisen merkittävänä, koska johto voi vaikuttaa raportoituihin tuottoihin mukauttamalla kustannusennusteita ja valmistusastetta. Olennaisuusarvioinnin havaittiin olevan yhteydessä riskinarviointiin, sillä tilintarkastajat soveltavat usein alhaisempia olennaisuuskynnyksiä suuriin projekteihin, tappiollisiin projekteihin ja alueisiin, joihin liittyy merkittävä harkintaa. Tilintarkastajat käyttävät analyyttisiä menetelmiä projektin katteiden, kustannusten, tuottojen ja ennusteiden vertaamiseen eri raportointikausien ja budjettien välillä. Aineistotarkastus keskittyy erityisesti kohdennettuun testaukseen, sopimuksiin, kustannuskertymiin, ennusteisiin, varauksiin ja valmistusasteen uudelleenlaskentaan. Kontrollitestaus kohdistuu projektikokouksiin, hyväksymiskontrolleihin, kustannusten kohdentamiskontrolleihin ja dokumentaatioon. Osatuloutuksen tilintarkastus vaatii laajaa ammatillista harkintaa ja skeptisyyttä, jatkuvaa riskien uudelleenarviointia sekä sisällöllisten ja kontrolliperusteisten tarkastusmenettelyjen yhdistelmää riittävän tarkastusevidenssin saamiseksi.
Keywords: liikevaihdon osatuloutus; tilintarkastuksen riskit; olennaisuus; johdon arviot; analyyttiset menetelmät; aineistotarkastus; kontrollitestaus