Reumapotilaan purentafysiologia ja unen laatu - Gustafsson, Johanna (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2018)
Reumatauteihin liittyy monia suun ja purentaelimistön muutoksia. Viime vuosina reumapotilailta on tutkittu sekä TMD-temporomandibular-disorders-oireita, synoviaalinivelnesteiden koostumusta, seerumien immunologisia muutoksia ja uniongelmia että univaikeuksista kärsivien potilaiden ja suun alueen sytokiinejä ja hormonitasoja. Tutkimuksen päätutkimuskysymykset ovat: Onko näillä tutkimuksilla yhteyksiä keskenään? Onko reumapotilaan unenlaatu heikko johtuen taudin patofysiologiasta, ja johtuvatko mahdolliset univaikeudet samoista patofysiologisista syistä kuin reumataudin eteneminen nivelissä? Mikä on purentafysiologisten ongelmien yhteys uniongelmiin? Opinnäytetyö on kirjallisuuskatsaus. Aineistona on käytetty PubMed/Medline, Medic, Käypä hoito ja Terveysportti tietokantoja sekä alan kirjallisuutta. Päätutkimuskysymysten lisäksi on selvitetty suun alueella vaikuttavia reumatauteja, näiden aiheuttamia purentafysiologisia ongelmia ja tunnistusmenetelmiä. Kirjallisuuteen pohjautuen leukanivelen aktiivisissa reumatulehduksissa keskeinen sytokiini on TNF-α, tuumoritekijä-alfa, jolla on havaittu aktiivinen rooli myös unen patofysiologiassa. Useissa tutkimuksissa uniongelmien ja reumatautien välillä on havaittu yhteyksiä. Tutkimukset antavat viitteitä siitä, että unen tehokkuus, sleep efficiency, on reumataudeissa alentunutta, melatoniinin vapautuminen tapahtuu aiemmin kuin verrokeilla, unenaikaiset jalkojen liikkeet, periodic movements of the legs, ovat reumapotilailla lisääntyneitä, ja syväunijakso, slow wave sleep, lyhempi. Myös kuukautiskierrolla on havaittu yhteyksiä unenlaatuun. Parhaaksi kuvantamismenetelmäksi leukanivelen alueen tulehdusten havainnointiin suositellaan kirjallisuudessa tällä hetkellä pääasiassa magneettikuvausta sekä suun avausmittauksia. Myös rahinan määrällä ja seerumin glutamaattitasoilla on havaittu indikaatioarvoa kulumien ennustamiseen.