Promoting metacognitive awareness across different educational domains - Kallio, Heli (fi=Turun yliopisto|en=University of Turku|, 2020)
The purpose of this doctoral thesis was to deepen existing understanding of teachers’metacognitive awareness (MA), defined here as the individual’s ability to be aware of, understand and specify one’s thinking about learning. This model of MA draws a theoretical distinction between two main components: knowledge of cognition and regulation of cognition. The dissertation’s aims were theoretical, methodological and empirical in nature. The theoretical aim was to examine teacher support for learner MA. Study I assessed the utility of the widely used current theory of MA for examining MA among Finnish teachers (N = 208). As teacher MA impacts the support provided to learners, Study II assessed the suitability of this theoretical model for examining learners’ (N = 578) MA. A theoretical account of how learner self-evaluation links to overall MA was examined. In Study III (N = 1045), a new theoretical model of support for MA was constructed on the basis of the findings of Study I and Study II. The methodological aim was to develop a measure of perceived teacher support for learner MA. Study I assessed the utility of a measure operationalized in terms of the current theoretical model, using an instrument adapted for international use, and translated and validated in Finnish. Study II assessed the suitability of the new theoretical account for examining learner MA. In Study III, a new instrument for measuring perceived teacher support for learner MA was developed and tested, based on Study I and Study II. The empirical aim was to explore how teachers support learner MA. Study I and Study II confirmed the validity and reliability of the self-report measures in a Finnish education context, and the underlying theoretical model’s ability to account for these data. As a further empirical issue, Study III explored teachers’ perceived support for learner MA across different teaching domains. The results of Confirmatory Factor Analysis of the data from Study I and Study II revealed good/acceptable fit of the factor structure of both measures of MA, whose utility was separately confirmed for both teachers and learners. Study II confirmed the hypothesis that self-evaluation serves as a reference component linking knowledge of cognition and regulation of cognition. Self-evaluation was therefore examined in Study III as a key element of MA. The results of Structural Equation Modelling in Study II confirmed that learners’ knowledge of conditions (conditional knowledge) predicted learners’ knowledge of learning content selection (declarative knowledge), as well as knowledge of self-evaluation of learning. Activity in planning one’s own learning predicted monitoring and debugging activity during learning, as well as activity in self-evaluation of learning strategies at the end of the learning process. Study III explored perceived teacher support for learner MA across different teaching domains in terms of three main components: knowledge of learning objects, regulation of learning strategies and self-evaluation. The findings clarify how teachers currently address the challenges of teaching 21st century skills such as lifelong learning and metacognition. As learners’ responsibility for their own learning is increasingly highlighted at all levels of education, teacher support for learner MA becomes crucial. The findings indicate that while special teachers provide most support for learner MA, subject teacher support for MA varies across components within subject groups. There was also a statistically significant difference between genders, in that women supported learner MA more systematically than men for all components and across all teacher groups. In sum, the findings confirm the validity of the proposed measures and can be used to inform ways of teaching and learning in teacher education. The results also confirm the perceived need to develop teachers’ ability to support learner MA, both during pre-service education and in-service further education.

Metakognitiivista tietoisuutta edistämässä eri koulutus- ja kasvatuskentillä Tämän väitöskirjan tutkimustehtävänä oli syventää nykytietoon perustuvaa ymmärrystä opettajien metakognitiivisesta tietoisuudesta ja tutkia opettajien käsitystä antamastaan tuesta oppijoiden metakognitiiviselle tietoisuudelle. Metakognitiivinen tietoisuus (MT) määritellään yleisesti tietoisuudeksi, johon kuuluvat tieto ajattelusta ja toiminnan säätelystä. Tässä tutkimuksessa tarkastellaan sitä oppimisen näkökulmasta. Tutkimuksen teoreettisena lähtökohtana oli MT:n jaottelu oppimisen tiedon ja säätelyn pääkomponentteihin. Väitöskirjassa tarkasteltiin MT:ta teoreettisesti, metodologisesti ja empiirisesti. Tutkimuskokonaisuuden teoreettisena tavoitteena oli tarkastella oppijoiden MT:n tukemista. Osatutkimuksessa I tarkasteltiin aiemman tutkimuksen teorian soveltuvuutta suomalaisten opettajien (N=208) MT:n tutkimiseen. Osatutkimuksessa II jäsennettiin MT:n teoreettista mallia. Oppijan itsearviointia tarkasteltiin yhteydessä muihin MT:n osa-alueisiin. Koska opettajan tuki kohdistuu oppijoihin, osatutkimuksessa II tarkasteltiin mallin soveltuvuutta opiskelijoiden (N=578) MT:n tutkimiseen. Osatutkimusten I ja II perusteella rakennettiin MT:n tukemisen mallia, jota käytettiin osatutkimuksessa III (N=1045) jäsentämään MT:n tukemisen teoriaa. Metodologisena tavoitteena oli rakentaa mittari, jolla voidaan tuottaa tietoa opettajan käsityksestä antamastaan tuesta oppijoiden MT:lle. Osatutkimuksessa I tarkasteltiin, kuinka MT:n teoreettisesta mallista operationalisoitu mittaus soveltuu suomalaisten opettajien tutkimiseen. Tutkimuksessa validoitiin suomeksi kansainvälisesti käytettäväksi sovellettu mittari. Osatutkimuksessa II tarkasteltiin tässä tutkimuksessa kehitetyn uuden teoreettisen jäsennyksen soveltuvuutta oppijoiden MT:n tutkimiseen. Osatutkimuksessa III kehitettiin ja testattiin I ja II osatutkimuksen tulosten avulla uusi mittari, jolla voidaan tuottaa tietoa opettajan käsityksestä antamastaan tuesta oppijoiden MT:lle. Empiirisenä tavoitteena oli tuottaa tietoa siitä, miten opettajat kokevat tukevansa oppijoiden MT:ta. Osatutkimuksessa I ja II saatiin tietää, kuinka hyvin kansainvälisesti validoiduissa kyselytutkimuksissa käytettyjä lomakkeita voidaan soveltaa Suomessa. Osatutkimuksessa III tarkasteltiin sitä, miten eritaustaiset opettajat eri oppiaineissa ja koulutusmuodoissa kokevat tukevansa oppijoiden MT:ta. Tulokset konfirmatorisista faktorianalyyseistä osatutkimuksissa I ja II osoittivat näissä tutkimuksessa suomennettujen MT:n tutkimiseen tarkoitettujen mittarien rakenteen validiteetin. Niiden käytettävyys voitiin vahvistaa erikseen sekä opettajille että oppijoille. Osatutkimuksen II hypoteesi, jonka mukaan itsearviointi toimii referenssikomponenttina MT:n tiedon ja säätelyn pääkomponenttien välillä, sai vahvistusta. Tästä syystä itsearvioinnista muodostettiin osatutkimuksessa III oma pääkomponenttinsa. Polkumallinnus osatutkimuksessa II osoitti, että oppijoiden tietoisuus oman oppimisensa ehdoista ennusti hänen tietoisuuttaan oppimisensa sisällöistä ja edelleen sitä, että hän arvioi itse omia oppimistuloksiaan. Oppijoiden aktiivisuus oman oppimisensa suunnittelussa ennustaa hänen aktiivisuuttaan myös oppimisen aikaisessa oman oppimisensa tarkkailussa ja suuntaamisessa. Nämä ennustavat edelleen aktiivisuutta oppimisen lopuksi tapahtuvassa oman oppimisprosessin arvioinnissa. Osatutkimuksessa III tutkittiin opettajien tukea oppilaan MT:lle kolmella ulottuvuudella, jotka olivat tieto omasta oppimisesta, omien oppimisstrategioiden säätely ja itsearviointi. Tulosten perusteella voidaan päätellä, miten opettajat tällä hetkellä kokevat vastaavansa haasteeseen opettaa tulevaisuuden taitoja, kuten elinikäinen oppiminen ja metakognitiiviset taidot. Nykyaikaisessa oppijakeskeisessä kulttuurissa oppijoiden vastuuta omasta oppimisestaan korostetaan kaikilla koulutustasoilla ja -aloilla. Tämä tekee tulevaisuudessa opettajien tuen oppilaiden MT:lle entistä tärkeämmäksi. Tämän tutkimuksen tulosten mukaan erityisopettajat tukivat oppilaiden MT:ta eniten. Aineenopettajien antama tuki oppijoiden MT:n eri osa-alueilla vaihteli oppiaineittain. Naisopettajat tukivat miesopettajia enemmän tilastollisesti merkitsevällä tavalla oppijoiden MT:ta kaikilla osa-alueilla. Yhteenvetona voidaan todeta, että kaikissa osatutkimuksissa käytetyt mittausmenetelmät soveltuvat MT:n arviointiin. Tuloksia voidaan hyödyntää opettajankoulutuksen opetus- ja oppimistapojen kehittämiseen. Tutkimustulokset vahvistavat käsitystä, että opettajankoulutusta tulisi kehittää siten, että koulutusta MT:n tukemisesta tulisi lisätä sekä opettajaksi opiskelun aikana, että jo työssä oleville opettajille jatkokoulutuksena.