Ohjauksen ja neuvonnan vaikutukset sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaiden terveyskäyttäytymiseen, terveyteen ja toimintakykyyn
Kummel, Maika (2008-09-16)
Ohjauksen ja neuvonnan vaikutukset sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaiden terveyskäyttäytymiseen, terveyteen ja toimintakykyyn
Kummel, Maika
(16.09.2008)
Turun yliopisto Annales Universitatis Turkuensis C 271
Julkaisun pysyvä osoite on:
https://urn.fi/URN:ISBN:978-951-29-3657-1
https://urn.fi/URN:ISBN:978-951-29-3657-1
Kuvaus
Siirretty Doriasta
Tiivistelmä
Sydänpotilaiden sairaalahoitojaksot ovat nykyään lyhyitä ja kiireisiä, minkä vuoksi sairaalavaiheen jälkeisen ohjauksen ja neuvonnan merkitys korostuu. Tämä interventiotutkimus sai alkunsa sydänjärjestön työntekijöiden havainnoista, joiden mukaan ohjauksessa ja neuvonnassa oli puutteita sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaiden keskuudessa.
Tämän interventiotutkimuksen tarkoituksena oli kuvata ja arvioida sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaille järjestetty ohjaus- ja neuvontaohjelma ja sen lyhyen (3 kk), keskipitkän (6 kk) ja pitkän aikavälin (12 kk) vaikutukset kaikenikäisten ja iäkkäiden ohitusleikkauspotilaiden terveyskäyttäytymiseen, terveyteen ja toimintakykyyn. Lisäksi arvioitiin ohjauksen ja neuvonnan vaikutuksia ohitusleikkauspotilaiden kuolleisuuteen.
Tutkimusaineiston muodostivat Uudellamaalla asuvat, sepelvaltimotautia sairastavat henkilöt (n = 365), joille aikavälillä 7.5.1998−31.12.2001 suoritettiin ensimmäinen sepelvaltimoiden ohitusleikkaus HYKS:ssa. Ohitusleikkaukseen ohjatut jaettiin leikkauksen kiireellisyyden perusteella kahteen ryhmään: 1) leikkaus tavanomaisen lähetekäytännön perusteella (ei-kiireelliset) ja 2) leikkaus sairauden äkillisessä vaiheessa (kiireelliset). Satunnaistaminen suoritettiin erikseen näissä kahdessa ryhmässä, joissa kummassakin osallistujat jaettiin satunnaisesti neuvonta- ja vertailuryhmään. Iäkkäistä ohitusleikkauspotilaista muodostettiin osa-aineisto poimimalla 65 vuotta täyttäneet ei-kiireellisessä leikkauksessa olleet edellä mainitusta laajemmasta interventiotutkimuksesta. Tutkimukseen osallistuneiden terveyskäyttäytymistä, terveyttä ja toimintakykyä kartoittavat tiedot kerättiin kyselylomakkeilla. Lisäksi selvitettiin tutkimukseen osallistuneiden kuolinajat ja kuolemansyyt ajalta 1.1.1998−31.12.2004.
Interventioon sisältyi ohjausta ja neuvontaa pienryhmissä. Ei-kiireellisten leikkauspotilaiden interventio toteutettiin ennen leikkausta ja leikkauksen jälkeen. Kiireellisten leikkauspotilaiden interventio toteutettiin pelkästään leikkauksen jälkeen. Vertailuryhmään kuuluneet hoidettiin tavanomaisten terveyspalvelujen piirissä.
Ohjauksella ja neuvonnalla oli myönteisiä vaikutuksia ei-kiireellisessä leikkauksessa olleiden miesten alkoholin käyttötiheyteen ja naisten liikunnan harrastamistiheyteen ja toimintakykyyn. Interventiolla pystyttiin vaikuttamaan myös iäkkäiden ja kiireellisessä leikkauksessa olleiden miesten liikunnan harrastamistiheyteen. Interventiolla ei ollut vaikutusta ohitusleikkauspotilaiden painoindeksiin, ja sillä oli ainoastaan vähäinen vaikutus ohitusleikkauspotilaiden terveyteen. Intervention tuloksiin ja niiden yleistettävyyteen on suhtauduttava kriittisesti, sillä siinä käytettiin monitestaustilannetta, useita muuttujia ja alaryhmiä. Tutkimuksessa ei myöskään käytetty hoitointentioanalyysia. Lisäksi potilaskato oli suurta erityisesti iäkkäiden ja kiireellisten leikkauspotilaiden kohdalla.
Tämän interventiotutkimuksen tarkoituksena oli kuvata ja arvioida sepelvaltimoiden ohitusleikkauspotilaille järjestetty ohjaus- ja neuvontaohjelma ja sen lyhyen (3 kk), keskipitkän (6 kk) ja pitkän aikavälin (12 kk) vaikutukset kaikenikäisten ja iäkkäiden ohitusleikkauspotilaiden terveyskäyttäytymiseen, terveyteen ja toimintakykyyn. Lisäksi arvioitiin ohjauksen ja neuvonnan vaikutuksia ohitusleikkauspotilaiden kuolleisuuteen.
Tutkimusaineiston muodostivat Uudellamaalla asuvat, sepelvaltimotautia sairastavat henkilöt (n = 365), joille aikavälillä 7.5.1998−31.12.2001 suoritettiin ensimmäinen sepelvaltimoiden ohitusleikkaus HYKS:ssa. Ohitusleikkaukseen ohjatut jaettiin leikkauksen kiireellisyyden perusteella kahteen ryhmään: 1) leikkaus tavanomaisen lähetekäytännön perusteella (ei-kiireelliset) ja 2) leikkaus sairauden äkillisessä vaiheessa (kiireelliset). Satunnaistaminen suoritettiin erikseen näissä kahdessa ryhmässä, joissa kummassakin osallistujat jaettiin satunnaisesti neuvonta- ja vertailuryhmään. Iäkkäistä ohitusleikkauspotilaista muodostettiin osa-aineisto poimimalla 65 vuotta täyttäneet ei-kiireellisessä leikkauksessa olleet edellä mainitusta laajemmasta interventiotutkimuksesta. Tutkimukseen osallistuneiden terveyskäyttäytymistä, terveyttä ja toimintakykyä kartoittavat tiedot kerättiin kyselylomakkeilla. Lisäksi selvitettiin tutkimukseen osallistuneiden kuolinajat ja kuolemansyyt ajalta 1.1.1998−31.12.2004.
Interventioon sisältyi ohjausta ja neuvontaa pienryhmissä. Ei-kiireellisten leikkauspotilaiden interventio toteutettiin ennen leikkausta ja leikkauksen jälkeen. Kiireellisten leikkauspotilaiden interventio toteutettiin pelkästään leikkauksen jälkeen. Vertailuryhmään kuuluneet hoidettiin tavanomaisten terveyspalvelujen piirissä.
Ohjauksella ja neuvonnalla oli myönteisiä vaikutuksia ei-kiireellisessä leikkauksessa olleiden miesten alkoholin käyttötiheyteen ja naisten liikunnan harrastamistiheyteen ja toimintakykyyn. Interventiolla pystyttiin vaikuttamaan myös iäkkäiden ja kiireellisessä leikkauksessa olleiden miesten liikunnan harrastamistiheyteen. Interventiolla ei ollut vaikutusta ohitusleikkauspotilaiden painoindeksiin, ja sillä oli ainoastaan vähäinen vaikutus ohitusleikkauspotilaiden terveyteen. Intervention tuloksiin ja niiden yleistettävyyteen on suhtauduttava kriittisesti, sillä siinä käytettiin monitestaustilannetta, useita muuttujia ja alaryhmiä. Tutkimuksessa ei myöskään käytetty hoitointentioanalyysia. Lisäksi potilaskato oli suurta erityisesti iäkkäiden ja kiireellisten leikkauspotilaiden kohdalla.
Kokoelmat
- Väitöskirjat [2771]